Постанова

Іменем України

21 червня 2023 року

м. Київ

справа № 567/874/22

провадження № 61-2665св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агро», товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія»;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року у складі судді Василевича О. В., додаткове рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2022 року у такому самому складі та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Вейтас І. В., Гордійчук С. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Агро» (далі - ТОВ «Захід Агро»), товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (далі - ТОВ «Західна агровиробнича компанія») про скасування рішень державного реєстратора та усунення перешкод у користуванні земельними ділянкамишляхом повернення.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником двох земельних ділянок з кадастровим номером :11:003:0621, площею 0,2 га, та кадастровим номером :11:002:0192, площею 1,44 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 03 жовтня 2008 року серії ЯЕ № 215318.

Вказував, що 01 квітня 2015 року та 23 березня 2015 року між ним та ТОВ «Захід Агро» було укладено два договори оренди землі, за умовами яких товариство набуло право оренди вищевказаних земельних ділянок зі строком оренди 5 років. Право товариства на передачу вказаних земельних ділянок у суборенду умовами договорів не було передбачено.

У червні 2022 року згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно йому стало відомо про те, що відносно належних йому двох вищевказаних земельних ділянок без його відома та участі було укладено додаткову угоду від 20 грудня 2017 року до договору оренди землі від 23 березня 2015 року і додаткову угоду від 05 січня 2018 року до договору оренди землі від 01 квітня 2015 року, а право оренди належних йому земельних ділянок на підставі рішень державного реєстратора зареєстровано за новим орендарем - ТОВ «Західна агровиробнича компанія» зі строком оренди - 7 років.

Позивач зазначав, що вищевказані додаткові угоди до договорів оренди землі він не підписував, інших осіб на їх підписання не уповноважував, з ним, як з власником земельних ділянок, не узгоджувалися умови вищевказаних додаткових угод та їх примірники він не отримував, а тому вважав їх неукладеними. На цей час між ним та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» існує спір щодо користування належними йому земельними ділянками, останнє зареєструвало за собою право оренди та продовжує користуватися належними йому земельними ділянками без достатніх правових підстав, чим порушує його право на користування та розпорядження своїм майном.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд:

- скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційний центр» Городищенської сільської ради Рівненської області Стовби І. М., індексний номер рішення 40064796 від 12 березня 2018 року та 40373290 від 29 березня 2018 року, номер запису про інше речове право № 14405749, яким на підставі додаткової угоди від 20 грудня 2017 року до договору оренди землі від 23 березня 2015 року здійснено державну реєстрацію переходу права оренди земельної ділянки із кадастровим номером :11:002:0192, площею 1,44 га, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мощаницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а також здійснено державну реєстрацію змін до іншого речового права - встановлено строк дії договору оренди землі від 23 березня 2015 року на 7 років;

- усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути йому земельну ділянку із кадастровим :11:002:0192, площею 1,44 га, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мощаницької сільської ради Рівненського району Рівненської області;

- скасувати рішення державного реєстратора Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Балакірева О. О., індексний номер рішення 41916510 від 05 липня 2018 року, номер запису про інше речове право № 18989722, яким на підставі додаткової угоди від 05 січня 2018 року до договору оренди землі від 01 квітня 2015 року здійснено державну реєстрацію переходу права оренди земельної ділянки із кадастровим номером :11:003:0621, площею 0,2 га, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мощаницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а також здійснено державну реєстрацію змін до іншого речового права - встановлено строк дії договору оренди землі від 01 квітня 2015 року на 7 років;

- усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути йому земельну ділянку із кадастровим :11:003:0621, площею 0,2 га, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мощаницької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зобов`язано ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :11:003:0621, площею 0,2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області).

Скасовано рішення державного реєстратора Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Балакірева О. О., індексний номер рішення 41916510 від 05 липня 2018 року (номер запису про інше речове право 18989722), щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:003:0621, площею 0,2 га, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:003:0621, площею 0,2 га.

Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зобов`язано ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :11:002:0192, площею 1,44 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області).

Скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційний центр» Городищенської сільської ради Рівненської області Стовби І. М., індексний номер рішення 40064796 від 07 березня 2018 року та 40373290 від 29 березня 2018 року (номер запису про інше речове право 14405749), щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0192, площею 1,44 га, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0192, площею 1,44 га.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не виконало ухвалу суду від 26 липня 2022 року та не надало витребовувані судом докази, а саме оригінали договорів оренди землі та оригінали додаткових угод до них від 20 грудня 2017 року та від 05 січня 2018 року, а отже, не спростувало доводи позивача про непідписання, а тому неукладання ним спірних додаткових угод до договорів оренди землі. Оскільки вищевказані правочини (додаткова угода від 20 грудня 2017 року до договору оренди землі від 23 березня 2015 року додаткова угода від 05 січня 2018 року до договору оренди землі від 01 квітня 2015 року) є неукладеними, а ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не довело правомірності користування належними позивачу земельними ділянками та надалі продовжує ними користуватися, чим порушує права позивача, то існують правові підстави для зобов`язання ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути належні на праві власності ОСОБА_1 земельні ділянки. З метою захисту права позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» підлягає скасуванню.

Додатковим рішенням Острозького районного суду Рівненської області

від 17 жовтня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Захід Агро» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання останньому професійної правничої допомоги у розмірі по 2 500 грн з кожного.

Додаткове рішення районного суду мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, а понесенні ним судові витрати на професійну правничу допомогу підтвердженні належними та допустимими письмовими доказами, які відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів у розмірі 2 500 грн з кожного із заявлених 10 тис. грн, виходячи із критеріїв реальності наданих адвокатом послуг, співмірності та справедливості.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» залишено без задоволення. Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року залишено без змін.

Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також вказав, що позивачем заперечується факт укладення, і відповідно, підписання оспорюваних правочинів, а ТОВ «Західна агровиробнича компанія» такі твердження позивача не спростовано, оригінали спірних правочинів на вимогу суду не надано, хоча стверджувалося про їх існування, а тому саме на відповідачів покладається обов`язок надати докази на підтвердження укладення спірних додаткових угод до договорів оренди землі. З метою захисту права власності позивача на спірні земельні ділянки рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» підлягає скасуванню, а земельні ділянки - поверненнюОСОБА_1 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на додаткове рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2022 року залишено без задоволення. Додаткове рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2022 року залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що рішенням районного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, вказане рішення районного суду залишено апеляційним судом без змін, а судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими письмовими доказами. Тому відсутні підстави для скасування додаткового рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2022 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ «Західна агровиробнича компанія», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Острозького районного суду Рівненської області.

У квітні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Захід Агро», ТОВ «Західна агровиробнича компанія» про скасування рішень державного реєстратора та усунення перешкод у користуванні земельними ділянкамишляхом повернення, за касаційною скаргою ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року, додаткове рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2023 року призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ТОВ «Західна агровиробнича компанія»мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про неукладення позивачем додаткових угод до договорів оренди землі, оскільки факт непідписання позивачем додаткових угод мав би бути підтверджений належним засобом доказування, зокрема, висновком експерта. Проте позивач не заявляв клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, чи про намір подати таке клопотання у подальшому. Фактично суди попередніх інстанцій встановили факт непідписання позивачем оспорюваних договорів лише на підставі тверджень позивача про їх неукладення та ненадання відповідачами доказів на спростування таких тверджень позивача. Суди не врахували висновки Верховного Суду про те, що сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. Матеріали справи містять докази того, що між позивачем та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» існують орендні правовідносини, на що суди не звернули уваги. Оскільки рішення районного суду є незаконним та необґрунтованим, то додаткове рішення районного суду, як є невід`ємна частина основного рішення суду, також підлягає скасуванню.

Посилається на відповідні правові висновки Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок: площею 0,2 га, кадастровий номер :11:003:0621, та площею 1,44 га, кадастровий номер :11:002:0192, цільове призначення яких: «для ведення особистого селянського господарства», що знаходяться на території колишньої Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28 червня 2022 року. Право власності на вищевказані земельні ділянки зареєстровано на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 03 жовтня 2008 року серії ЯЕ №215318.

Згідно з інформаційної довідки від 28 червня 2022 року № 303736048 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж. Я. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 лютого 2017 року, індексний номер 33834065, право оренди належної позивачу земельної ділянки, площею 0,2 га (кадастровий номер :11:003:0621), було зареєстровано за ТОВ «Захід Агро». Підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено договір оренди землі від 01 квітня 2015 року. У подальшому державним реєстратором виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області Балакіревим О. О. на підставі рішення від 05 липня 2018 року (індексний номер 41916510) зареєстровано зміни до речового права - згідно з яких було зареєстровано перехід права оренди вищевказаної земельної ділянки від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», орендодавцем якої вказано ОСОБА_1 . Підставою для реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки зазначено додаткову угоду від 05 січня 2018 року до договору оренди землі.

Згідно з інформаційної довідки від 28 червня 2022 року № 303735706 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж. Я. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 травня 2016 року, індексний номер 29501786, право оренди належної позивачу земельної ділянки, площею 1,44 га (кадастровий номер :11:002:0192), було зареєстровано за ТОВ «Захід Агро». Підставою для реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки зазначено договір оренди землі від 23 березня 2015 року. У подальшому державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційний центр» Городищенської сільської Рівненської області Стовби І. М. на підставі рішень, індексний номер рішення 40064796 від 12 березня 2018 року та 40373290 від 29 березня 2018 року, зареєстровано зміни до речового права - згідно з яких було зареєстровано перехід права оренди вищевказаної земельної ділянки від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а також змінено строк дії договору оренди землі від 23 березня 2015 року - 7 років, орендодавцем якої вказано ОСОБА_1 . Підставою для реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки зазначено додаткову угоду від 20 грудня 2017 року до договору оренди землі.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ТОВ «Західна агровиробнича компанія» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право

в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі -

це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У статті 6 Закону України «Про оренду землі» зазанчено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України

і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із частиною першою статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

У статті 19 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 є повернення земельних ділянок та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень щодо спірних земельних ділянок з посиланням на те, що він додаткові угоди до договорів оренди землі не підписував, а отже, вони є неукладеними.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції,

з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, зазначив, що додаткові угоди до договорів оренди землі позивач не укладав, не підписував, а тому заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими. Суди виходили лише з тверджень позивача про неукладення ним додаткових угод до договорів оренди землі та того, що відповідач на вимогу суду не надав оригінали цих договорів.

Верховний суд уважає, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки судами не було досліджено ні договори оренди землі від 23 березня 2015 року та від 01 квітня 2015 року, ні оспорювані додаткові угоди до цих договорів оренди землі (від 20 грудня 2017 року та від 05 січня 2018 року відповідно) про заміну сторони і внесення змін до договорів оренди землі, на підставі яких зареєстровано право оренди земельних ділянок за ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Згідно із частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, у змагальному процесі позивач повинен довести вимоги, на які він посилається, а суд повинен забезпечити змагальність сторін процесу.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 не просив призначити у справі судово-почеркознавчу експертизу для дослідження договорів оренди землі від 23 березня 2015 року та від 01 квітня 2015 року і додаткових угод до них від 20 грудня 2017 року та від 05 січня 2018 року відповіднопро заміну сторони і внесення змін до договорів оренди землі, зокрема, наявності/відсутності його підпису на зазначених правочинах.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції неповно. Зокрема, судом не встановлено на підставі належних та допустимих доказів обставини, на які посилався у позові ОСОБА_1 (підписання/непідписання додаткових угод до договорів оренди землі).

По суті, висновки судів ґрунтуються на припущеннях ОСОБА_1 , а згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Установлення факту непідписання договору як правило можливе за допомогою відповідної судово-почеркознавчої експертизи.

У змагальному процесі обов`язки мають як сторони, так і суд, який зобов`язаний забезпечити змагальність процесу.

Згідно із частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, призначення експертизи можливе з власної ініціативи суду, що відрізняє новий ЦПК України від ЦПК України у редакції до 15 грудня

2017 року.

Лише у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити

у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

Подібні за змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 18 січня 2023 року у справі № 601/2139/21, провадження

№ 61-9158св22; від 24 травня 2023 року у справі № 567/792/22, провадження № 61-431св23.

Натомість, суди, по суті, визнали наведений у статті 190 ЦПК України факт взагалі без призначення судової почеркознавчої експертизи.

ТОВ «Західна агровиробнича компанія» указувало, що у нього наявний оригінал додаткової угоди від 20 грудня 2017 року, а його копія долучена до матеріалів справи. Згідно з частини першої статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а в окремих випадках - електронній формі разом з оригіналом документів, необхідних для реєстраційних дій, що вказує на те, що для державної реєстрації права оренди державному реєстратору було подано оригінали договорів оренди, які перевірені державним реєстратором.

В апеляційній скарзі, ТОВ «Західна агровиробнича компанія» заявило клопотання про витребування в Управлінні забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Острозької міської радим належним чином завірені копії реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :11:002:0192. Таке клопотання заявника було мотивовано тим, що у нього відсутній як оригінал, так і копія цього договору. Проте судом таке клопотання не було задоволено.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Суди у порушення статей 12, 89, 263 ЦПК України на зазначене уваги не звернули; не з`ясували належно фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, не перевірили доводів позивача й не надали належної правової оцінки поданим ним доказам.

Зазначене вище перешкоджає суду касаційної інстанції без встановлення вказаних фактичних обставин ухвалити правильне рішення по суті спору.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що на підставі положень статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості під час розгляду справи в касаційному порядку встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, збирати та надавати правову оцінку новим доказам у справі, то усунути вказані недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду неможливо, тому, оскільки порушення норм процесуального права допущені обома судами, справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог процесуального права, дослідити та належно оцінити подані сторонами докази, з наведенням відповідних обґрунтувань, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Щодо оскарження додаткового рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2022 року

У касаційній скарзі ТОВ «Західна агровиробнича компанія» оскаржує додаткове рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2022 року і не оскаржує постанову Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, якою переглянуто це додаткове рішення суду.

Згідно з статями 13, 389, 409 ЦПК України суд касаційної інстанції в силу принципу диспозитивності цивільного судочинства не може вийте за межі доводів касаційної скарги, а тому додаткове рішення районного суду перегляду у касаційному порядку не підлягає.

Разом з тим, у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Щодо судових витрат

У справі, що переглядається, касаційна скарга ТОВ «Західна агровиробнича компанія» задовольняється частково, а справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто остаточного рішення по суті спору касаційним судом не було прийнято, а тому за таких обставин підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028сво18).

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» задовольнити частково.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2023 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

С. Ф. Хопта