КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/8029/2023 Головуючий суддя: Олійник В.І.
У Х В А Л А

13 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Кулікової С.В., Сушко Л.П.,

при секретарі: Панчошній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження заяву Мацкевича Дениса Анатолійовича та Шеремет Марії Олегівни - представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс» про відвід судді Кулікової Світлани Василівни у цивільній справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, Державного підприємства «Сетам», про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту приватного виконавця про проведення електронних торгів та витребування квартири з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, Державного підприємства «Сетам», про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту приватного виконавця про проведення електронних торгів та витребування квартири з чужого незаконного володіння.

В судовому засіданні 13 червня 2023 року Мацкевич Денис Анатолійович та Шеремет Марія Олегівна - представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс» подали заяву про відвід судді Кулікової Світлани Василівни.

Заяву обгрунтовували тим, що під час судового розгляду справи суддя Кулікова Світлана Василівна поводилась дуже емоційно, перебивала представника апелянта, не давала закінчити відповідь.

Вказує, що дуже емоційна поведінка судді Кулікової Світлани Василівни дає підстави вважати, що вона безпосередньо зацікавлена у вирішенні справи №754/14235/21 на користь позивача.

У зв`язку з цим, суддя Кулікова Світлана Василівна своєю поведінкою викликає недовіру до правосуддя.

Вивчивши матеріали справи та встановивши зазначені обставини, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1,2,3,7 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що відвід було заявлено за один день до наступного судового засідання, то відповідно до абз.2 ч.3 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу і не передається судді, який не входить до складу суду.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» Європейський суд з прав людини наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (від 09 листопада 2006 року, №33949/02, §49-52,) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, не вбачає будь-яких підстав стверджувати, що суддя виявляє особисту упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Водночас обставини, покладені в основу заяви Мацкевича Дениса Анатолійовича та Шеремет Марії Олегівни - представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс» про відвід судді Кулікової Світлани Василівни не свідчать про існування підстав, визначених у ст.36 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід судді Кулікової Світлани Василівни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву Мацкевича Дениса Анатолійовича та Шеремет Марії Олегівни - представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс» про відвід судді Кулікової Світлани Василівни залишити без задоволення.

Продовжити розгляд справи у тому ж складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: