Справа № 308/708/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Білак І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом Акціонерне товариство «ОКСІБАНК» (правонаступник первісного позивача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч. 6 ст. 268 ЦПК України 22.06.2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27.06.2023 року.

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №014/4080/81/37139 від 03.12.2007 року в розмірі 18 598,48 доларів США.

28.01.2016 р. ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., вказану позовну заяву залишено без руху.

11.03.2016 р. ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду.

Згідно розпорядження керівника Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, 13.02.2017 р. № 308/708/16-ц, матеріали справи підлягають повторному автоматичному перерозподілу у зв"язку із закінченням строку повноважень судді Ужгородського міськрайонного суду Сарай А.І.

14 лютого 2017 року ухвалою судді Шепетко І.О., цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до провадження, справу призначено до розгляду по суті.

25 січня 2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, зупинено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 308/9867/17 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним з моменту укладення кредитного договору №014/4080/81/37139 від 03.12.2007 року.

Згідно розпорядження від 18.12.2018 р. № 308/708/16-ц, матеріали справи підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у зв"язку із закінченням п"ятирічного строку повноважень судді Ужгородського міськрайонного суду Шепетко І.О.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено: Головуючого суддю - Олексій Васильович Фазикош.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2023 року поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2023 року залучено Акціонерне товариство «ОКСІБАНК» (м. Львів, вул. Газова, буд. 17, 79019 Код ) як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у цивільній справі №308/708/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалу суду від 26.04.2023 року направлено на адресу місцезнаходження Акціонерне товариство «ОКСІБАНК», а також на офіційну електронну адресу банку.

В подальшому судом здійснювалися виклики у судові засідання представника позивача шляхом надсилання повісток на офіційну електронну адресу банку, та на поштову адресу. Інформація щодо стадії розгляду справи, про дату та час судових засідань міститься на веб-сайті Судової влади сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

В судове засіданні повторно не з`явився представник позивача, який про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином: повістка направлена на електронну адресу банку. Згідно довідки про доставку електронного листа, доставлено до електронної скриньки: 07.06.2023 року.

Разом із тим жодних заяв від представника банку на адресу суду не надходило.

Відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Від представника відповідача ОСОБА_1 , - адвоката Дудурича Ігоря Володимировича, надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п.п.1,2, частиною другою статті 223 цього Кодексу суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Поважність причин неявки сторони в суд є оціночною категорією, яка вирішується судом в кожному конкретному випадку, але в будь якому разі неявка позивача або представника повинна бути обумовлена причинами, які об`єктивно та безумовно не дозволяють йому з`явитись до суду: хвороба, відрядження, несвоєчасне отримання судової повістки, тощо. Позивач, її представник доказів поважності неявки в підготовчі судові засідання не надав, у зв`язку з чим суд знаходить неявку такою, що відбулася з неповажних причин.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З рішень Європейського суду вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд враховує, що позивач про дату на час розгляду справи повідомлявся належним чином, довідки про доставлення електронних листів, в тому числі ухвали про залучення позивача, повісток про виклик позивача (представника банку) містяться в матеріалах справи.

Разом із тим, представник банку повторно ( на 09.05.2023, 07.06.2023 та на 22.06.2023) у судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань від представника банку до суду не надходило. Окрім того, представник позивача до суду заяви про розгляд справи без його участі не подавав.

Таким чином суд констатує, що розгляд справи призначався неодноразово, а саме 09.05.2023, 07.06.2023 та 22.06.2023, у вказані дату та час представник позивача в судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Заяв про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не подавав.

Разом із тим, судові повістки про виклик представника позивача в судове засідання здійснювався на адресу зазначену у позовній заяві, заяв про зміну поштової адреси, представником позивача не подано. Додатково судом направлялись судові повістки про виклик позивача в судове засідання за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є у вільному доступі в мережі інтернет.

Окрім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/, та є загальнодоступною.

ВС у постанові у справі № 465/6555/16-4ц від 28 жовтня 2021 року, вказав наступне:

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі N 558/9/18 (провадження N 61-13892св20).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 43 ЦПК України чітко визначає права та обов`язки сторін по справі, а у ст. 44 ЦПК України вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За наведених вище обставин, суд вважає що наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює, що відповідно ч.2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 44, 130, 131,198,200, 210, п. 3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерне товариство «ОКСІБАНК» (правонаступник первісного позивача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє такого позивача повторно звернутися до суду з тотожним позовом, якщо він дійде висновку про необхідність судового захисту своїх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош