ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/414/23 Справа № 200/6116/17 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,

ознайомившись з матеріалами справи та розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Єлісєєва Олексія Дмитровича про забезпечення позову за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Єлісєєва Олексія Дмитровичана рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Єлісєєва Олексія Дмитровича на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

23 червня 2023 року через канцелярію Дніпровського апеляційного суду представником ОСОБА_1 адвокатом Єлісєєвим О.Д. подана заява про забезпечення позову, у якій заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту із забороною будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , у будь-який спосіб до вирішення справи по суті, обґрунтовуючи це тим, що предметом спору у даній справі є стягнення на користь ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 1/2 частини вартості будівельних робіт, матеріалів і конструкцій, що були використані в процесі переобладнання квартири АДРЕСА_1 у сумі 1 655 709,15 грн., а, відколи ОСОБА_1 дізнався, що ОСОБА_2 подарувала належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в погашення боргу, стягнутого з неї в іншій цивільній справі, розглянутій Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська, вважає, що ОСОБА_2 намагається уникнути стягнення з неї суми, яку ОСОБА_1 просить стягнути у даній цивільній справі, у разі скасування Дніпровським апеляційним судом рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року.

Вивчивши заяву про забезпечення позову разом із додатками, колегія суддів дійшла висновків про необхідність її задоволення ,з огляду на наступне.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, викладених в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення наведеної постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Колегією суддів встановлено, що предметом позову є вирішення питання щодо визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вартості будівельних робіт, матеріалів і конструкцій, що були використані в процесі переобладнання квартири АДРЕСА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 1/2 частини різниці вартості спірної квартири до перебудови та після будівництва, у розмірі 1 655 709,15 грн.

Враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та виходячи з предмету заявлених вимог та їх підстав, зокрема, того, що позивачем оскаржується правовий статус будівельних робіт, матеріалів і конструкцій, що були використані в процесі переобладнання квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частина з якої належить відповідачеві на праві власності, а також приймаючи до уваги безперешкодну можливість відповідача відчужити свою частку у спірній квартирі на користь третіх осіб, що ускладнить з`ясування фактичних даних колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позову, що буде достатнім і співмірним способом заявленим позовним вимогам і забезпечить можливість вирішення питання щодо визнання спільною сумісною власністю Рожків вартості будівельних робті, матеріалів і конструкцій, що були використані у перебудові спірної квартири, зокрема, у частині, що належить відповідачеві на праві власності, без порушення її прав та інтересів, так і зможе забезпечити ефективний спосіб захисту прав позивача у разі можливого задоволення позову.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Заходи зустрічного забезпечення позову у справі не підлягають застосуванню, оскільки підстави, зазначені в ч.3 ст.154 ЦПК України відносно відповідача не встановлені, а заходи забезпечення позову є тимчасовими, зокрема, до вирішення справи по суті апеляційної скарги.

Разом з цим, заявник просив забезпечити позов шляхом накладення арешту, однак колегія суддів зазначає, що поняття арешту майна включає в себе позбавлення особи можливості користуватися своєю власністю, яке є похідним від права власності особи, однак не позбавляє її здійснити дії, направлені на зміну власника нерухомого майна.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і створює невиправданих обмежень відповідачеві в її правах щодо до її майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18,149-150,153,154,157,260,261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Єлісєєва Олексія Дмитровича про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , вчиняти дії, спрямовані на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності, у будь-який спосіб до вирішення справи по суті.

В іншій частині відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді: С.А.Зайцева

Ж.І.Максюта