Єдиний унікальний номер: 379/694/23
Провадження № 2/379/170/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді - Музиченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що він є батьком відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 06.12.2022 року у справі № 379/1196/22 з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 15 листопада 2022 року і до закінчення навчання - до 30 червня 2026 року. Дане рішення суду він виконував добровільно та перераховував дочці кошти в якості аліментів, останній раз 01.05.2023. З 27.08.2014 він перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , яка на даний час має тяжке онкологічне захворювання, що підтверджується відповідною медичною документацією. Дружина не працює, не має доходів, не має змоги себе утримувати, потребує значних коштів на дороговартісне лікування, обстеження, операцію та реабілітацію. Також необхідні неминучі витрати на проживання і харчування як його самого, так і дружини. Розмір його заробітної плати невеликий та становить: за січень, лютий 2023 року - 6479,06 грн., за березень 2023 року - 8089,06 грн та за квітень 2023 року - 8695,02 грн відповідно. З цих сум він сплачував аліменти на утримання дочки. Інших видів доходів він не має. Наразі його доходу не вистачає одночасно і на лікування дружини, і на утримання дочки, а тому він не має можливості утримувати доньку. Позивач зазначає, що дохід матері відповідачки більший, ніж його. Оскільки обов`язок сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, виник на підставі рішення суду, а його заробіток, починаючи з травня 2023 року, не дозволяє утримувати себе, дружину та повнолітню дитину, при цьому оплачувати дороговартісні обстеження та лікування дружини, позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів, призначених рішенням Таращанського районного суду Київської області від 06.12.2022 року у справі №379/1196/22, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання, у розмірі частини всіх видів його заробітку, та визнати виконавчий документ, виданий на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області від 06.12.2022 року у справі №379/1196/22 про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню.

23.05.2023 суд постановив ухвалу, якою звільнив позивача за його клопотанням від сплати судового збору за звернення до суду з цією позовною заявою, прийняв позов до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 12.06.2023, яке через неявку відповідачки було відкладене на 29.06.2023 (а.с.37-39, 45, 46).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, 29.06.2023 подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 50).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася; про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно і завчасно (а.с. 42, 44, 48, 49). 29.06.2023 від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшла заява з проханням розглядати цю справу без її участі, позовні вимоги вона визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 51).

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову, а відповідача визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК).

За положенням ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Суд установив, що позивач ОСОБА_1 є батьком відповідачки у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області 23.03.2005 (а.с.6).

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року (справа ЄУН 379/1196/22 провадження № 2/379/262/22) з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 15 листопада 2022 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання до 30 червня 2026 року (а.с.9-11).

З матеріалів справи вбачається, що протягом грудня 2022 року травня 2023 року позивач здійснював на користь відповідачки ОСОБА_2 грошові перекази: 30.12.2022 - 1750,00 грн; 01.02.2023 - 1750,00 грн; 28.02.2023 - 1600,00 грн; 29.03.2023 - 1750,00 грн; 01.05.2023 - 1750,00 грн, що підтверджується копіями дублікатів чеків (а.с.12 та на звороті).

Судом також установлено, що 27.08.2014 позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 27.08.2014 (а.с.13).

В період з 08.05.2023 по 10.05.2023 дружина позивача ОСОБА_3 була госпіталізована до КНП «Київська міська клінічна лікарня № 18» з діагнозом: «Злоякісне новоутворення прямої кишки», що вбачається з копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-230508/4581 (а.с.16).

За результатами комп`ютерної томографії органів грудної, черевної порожнини та малого тазу з в/в контрастним підсиленням від 09.05.2023, ОСОБА_3 рекомендовано ФКС, консультація хірурга-онколога (а.с.17).

Згідно з патологогістологічним висновком лікаря-паталогоанатома ОСОБА_5 , від 12.05.2023, ОСОБА_3 встановлено діагноз: «Помірно диференційована аденокарцинома колоректального типу, ICD-O-3 нозологічний код 8140/3» (а.с.18).

Судом також установлено, що позивач ОСОБА_1 працює майстром виробничого навчання в Таращанському технічному та економіко-правовому фаховому коледжі. За січень 2023 року позивач отримав заробітну плату в розмірі 6479,06 грн, за лютий 2023 року 6479,06 грн, за березень 2023 року - 8089,06 грн та за квітень 2023 року - 8695,02 грн, що підтверджується довідкою про доходи № 224 від 15.05.2023 (а.с.19).

Позивачем також до позову додано копію довідки № 55 від 08.11.2022 про доходи колишньої дружини, матері відповідачки ОСОБА_6 , з якої вбачається, що вона працює вчителем початкових класів у Лісовицькому ліцеї відділу освіти Таращанської міської ради; сума її доходу за період з 01.05.2022 по 31.10.2022 становила 74854, 56 грн (а.с.20).

Вирішуючи спір, суд застосовує такі нормами права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, а саме, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 188 СК України передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З наявних у справі і досліджених судом доказів вбачається, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з позивача на утримання повнолітньої дочки з 06.12.2022 в сім`ї позивача змінились обставини, що суттєво впливають на розміри платежів, зокрема у його дружини ОСОБА_3 погіршився стан здоров`я, виявлено онкологічне захворювання, яке потребує тривалого лікування та суттєвих додаткових витрат на відновлення здоров`я.

Враховуючи наведене та визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позовні вимоги в частині щодо звільнення позивача від сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 вбачається, шо наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Завершенням судового захисту є фактичне виконання рішення суду, тому наведеними положеннями Основного Закону України встановлено обов`язковість до виконання судових рішень.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

У даному випадку позивач мав обов`язок сплачувати аліменти за рішенням суду з 15.11.2022 і виконував його. Матеріальна передумова для виконання рішення наявна. Звільнення платника від сплати аліментів стосується виключно майбутнього періоду, а тому підстави для визнання виконавчого документа (виконавчого листа) таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Суд також не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині вимог про звільнення позивача від сплати аліментів, починаючи з 01 травня 2023 року, оскільки нормами Сімейного кодексу України не передбачено права боржника на звільнення від обов`язку сплачувати аліменти за попередні періоди. За загальним правилом, таке звільнення можливе виключно з дня набрання цим рішенням законної сили.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що оскільки позивач в силу ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, до стягнення з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір за задоволену позовну вимогу за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 1073 грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 188, 191, 194, 198, 199-201, 273 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 206, 263, 265, 268, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, які стягуються з нього за рішенням Таращанського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року у справі №379/1196/22 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно - з дня набрання цим рішення законної сили.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО