ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/2084/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2023 року по справі № 638/18126/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, стягнення суми нарахованої але невиплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування, стягнення суми нарахованої але невиплаченої пенсії.

Позовну заяву вмотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був військовим пенсіонером, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 16.06.2020 року.

26.06.2020 року, після смерті чоловіка, позивач звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області щодо призначення їй пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року, прийнятого за життя чоловіка позивачки, було частково задоволено позов ОСОБА_2 : визнано протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення ОСОБА_2 перерахунку пенсії з 01.01.2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 .

На виконання вищезазначеного рішення суду ГУ ПФУ в Харківській області листом від 29.10.2019 року №5617/11-14 було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2018 року на підставі довідки Харківського ПГЗ-ДКАУ №147 від 14.02.2018 року. Нарахована, але не отримана за життя пенсія за вказаним рішенням суду складає 118 532,47 грн.

В подальшому після смерті ОСОБА_2 позивачка звернулась до державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожи О.М. про видачу на ім?я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори від 14 липня 2021 року за вих.№2413/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 , оскільки неотримана пенсія, належна померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за життя у розмірі 118 532,47 грн не входить до складу спадкового майна.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, та задовольнити позов у повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження вона надавала відповідь Головного УПФУ в Харківській області, в якій було вказано, що до реєстру у разі смерті стягувача вноситься інформація про особу, яка має право на одержання нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача на підставі рішення суду про заміну сторони.

Вказує, що дані обставини були проігноровані судом першої інстанції.

Вважає, що є наявність взаємовиключних норм, оскільки з одного боку є норми, які свідчать про те, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі у разі не звернення за виплатою у встановлений строк на входить до складу спадщини, а з іншого боку отримати свідоцтво про право на спадщину на пенсію не є можливим, оскільки нотаріус вказує, що пенсія не входить до складу спадкового майна, таким чином позбавивши позивача права на судовий захист об`єкту права власності заборгованість пенсійних виплат спадкодавця.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне УПФУ в Харківській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що

після смерті чоловіка, позивач звернулася до державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожи О.М., яким була зареєстрована спадкова справа №579/2020.

24.11.2020 року нотаріусом було здійснено подано запит за вих.№3620/02-14 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи положення статті 61 Закону №2262, позивач мала право на звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не пізніше 6 місяців після смерті ОСОБА_2 .

Натомість, матеріали справи не містять доказів звернення позивачем до вищезазначеного органу для отримання суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про недоведеність позивачем порушення з боку відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Позовні вимоги в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача, в порядку спадкування, недоотриманих сум державної та додаткової пенсії, задоволенню не підлягають, оскільки відсутній спір в частині стягнення коштів з відповідача.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , чоловік позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 16.06.2020.

Після смерті чоловіка, позивач звернулася до державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожи О.М. про видачу на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом.

В рамках розгляду поданих документів, державним нотаріусом було подано запит від 24 листопада 2020 року за вих.№3620/02-14 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не отриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 .

03.12.2020 року за вих.№2000-0402-5/99612 надійшла відповідь з Відділу з питань виплати пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління з питань виплати пенсій Головного Пенсійного фонду України в Харківській області.

У відповіді на нотаріальний запит зазначено, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина(чоловік), а також члени сім`ї, які проживали з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і у тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Відповідно до Рішення КСУ від 03.06.1999 року №5-рп/99, членами сім`ї пенсіонера можуть бути визнані й інші особи постійного проживання з пенсіонером і ведення з ним спільного господарства. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Конституцією України (стаття 41) та стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майно та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від воді інших осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З вертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в розмірі 118532,47 грн, яка залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень статей 1216, 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки.

Отже, ОСОБА_1 (дружина спадкодавця) у відповідності до положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею за законом першої черги.

За правилами ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивачка звернулася до суду через об`єктивні обставин, незалежні від її волі, які позбавляють її можливості оформити спадкові права і отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, наявності у неї законних очікувань на отримання у спадок належної спадкодавцю соціальної виплати, її право підлягає захисту судом.

Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що позивач належить до спадкоємців за законом першої черги після свого чоловіка ОСОБА_2 , інших спадкоємців за законом чи заповітом не встановлено, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання за нею права власності на недоотриману пенсію після померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неодержаної ОСОБА_2 за життя пенсії, яка після його смерті увійшла до спадкового майна, суд зазначає наступне.

Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(Конвенцію ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме - за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 7.11.2014 року затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, відповідно до якого у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Відповідно до п.3 цієї Постанови територіальні органи Пенсійного фонду України зобов`язані керуватись положеннями ст. 49 вказаного Закону - припиняти виплату пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду за наявності вищевказаних підстав. Відсутність зазначеного рішення свідчить, що нараховані суми пенсії повинні виплачуватися.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

У постанові Верховного Суду у справі № 802/402/18 від 03 травня 2018 року зазначено, що пенсія особи є її приватною власністю й припинення її та невиплата не у спосіб, передбачений Законом, є втручанням в право людини на власність, а також встановлені судом обставини щодо відсутності вини пенсіонера у неотриманні пенсії та припинення такої виплати внаслідок бойових дій на території Луганської області за відсутності інших підстав припинення, тому вказано, що позивач як дружина померлого до спливу шестимісячного строку (ст. 52 Закону) має право на виплату недоотриманої пенсії за минулий час без обмежень будь-яким строком.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини та позивач як спадкоємець має право на виплату відповідної суми.

Згідно матеріалів справи доплата пенсії ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.01.2018 року по 26.09.2019 року в розмірі 118532,47 грн виплачена не була. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму.

Листом Головного УПФУ в Харківській області ОСОБА_1 повідомлено, що до реєстру у разі смерті стягувача вноситься інформація про його дату смерті, прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорти особи, яка має право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача. Така інформація вноситься на підставі рішення суду про зміну стягувача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у зв`язку з тим, що вона не надала свідоцтво про право на спадщину за законом щодо суми пенсії, що належала ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Прокопович Л.І. відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на недоодержану пенсію за життя у розмірі 118532,47 грн після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Постанова мотивована тим, що Листом відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління з питань виплати пенсій головного УПФУ в Харківській області року повідомлено, що, недоотримана за життя ОСОБА_2 пенсія не буде виплачена відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» оскільки не входить до складу спадкового майна.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Матеріалами справи встановлено, що позивач не звернулась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії та не оформила свідоцтво про право на спадкування за законом після свого чоловіка у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця з вини відповідача, який на запит нотаріуса надав відповідь 03.12.2020 року.

Окрім цього на вимогу Головного УПФУ ОСОБА_1 зверталась до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про заміну сторону у виконавчому провадження, та з апеляційною скаргою на ухвалене рішення, розгляд якої закінчився 28 квітня 2021 року.

Відповідно до положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, норми ч.1ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст.1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статей 1218, 1219, 1227 ЦК України, вбачається, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.

Отже норми ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в даному випадку не можуть бути прийняті до уваги, так як прямо суперечать ст. 1227 ЦК України та вищевказаним спеціальним нормам пенсійного законодавства з даного питання, що підтверджується правовими висновками, які були висловлені у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року (справа №428/6685/19), які згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають враховуватися судами при застосуванні згаданих норм права.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 , є спадкоємцем майна чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та у склад спадщини також входить грошова сума недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 у сумі 118532,47 грн. Відомостей про наявність інших спадкоємців матеріли справи не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає невиплату позивачу недоотриманої пенсії її померлого чоловіка необґрунтованою та такою, що спростовується встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, згідно яких сума пенсії, що належала пенсіонерові, але не була ним одержана за життя, передається членам його сім`ї у повному обсязі, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача підлягає стягненню сума в розмірі 118 532,47 грн.

Оскільки доводи скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, то відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної скасовує оскаржене рішення суду повністю та ухвалює нове рішення про задоволення позову.

У зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останньою судові витрати пропорційно розміру задоволенню позовних вимог зі сплати судового збору в сумі 2 963,30грн.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, стягнення суми нарахованої але невиплаченої пенсії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , нараховану та неодержану ним пенсію в розмірі 118532 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дві) гривні 47 коп.

Стягнути з головного Управління Пенсійного фонду в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом нараховану, але не виплачену пенсію її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 118532 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дві) гривні 47 коп.

Стягнути з головного Управління Пенсійного фонду в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 2963 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні 30 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.