Справа № 452/3694/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" червня 2023 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі головуючої судді Карнасевич Г.І.,
з участю секретаря Страхоцької Т.А.,
представника позивача - адвоката Мукан Б.С.,
відповідачки ОСОБА_2 ,
представника відповідача адвоката Дик С.І.,
представника відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області - Петришин І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про скасування права власності та державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером,-
11.10.2021 року постановлено ухвалу щодо відкриття провадження у справі, вирішено розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.
06.12.2021 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 було змінено процесуальний статус Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області з третьої особи на відповідача у справі.
12.01.2022 року на адресу суду надійшла від сторони позивача відповідь на відзив представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , у якій позивач заперечив факт тривалого користування спірною земельною відповідачем, вказав, що саме його сім`я з 1980 року користується вище згаданою ділянкою, висаджують рослини та збирають урожай, косять траву, випасають худобу. Відповідач не веде особистого селянського господарства, тож не має потреби у використанні спірної земельної ділянки за призначенням.
24.03.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на вищевказаний відзив, у якій позивач зазначає, що предметом доказування у справі є факт користування спірною земельною ділянкою, який надає пріоритетне право на приватизацію земельної ділянки. Стверджує, що матеріали справи не містять переконливих доказів, які б підтвердили факт тривалого користування спірною земельною ділянкою відповідачем ОСОБА_2
14.04.2022 року постановлено ухвалу щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, а також з підстав, викладених у відповідях на відзив та в письмових поясненнях, поданих суду. Вказав, що вважає, що спірна земельна ділянка згідно будівельного паспорта відведена під будівництво його будинку. Покликається на викопіювання з генерального плану АДРЕСА_2 , ситуаційний план села Воютичі.
Представник позивача ОСОБА_4 у судових засіданнях позов підтримала, просила такий задовольнити, наводила доводи, що відображені у позові та відповідях на відзив. Вважає, що позовні вимоги є належним способом захисту порушеного права позивача.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відповіді на відзив. Зазначали, що позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка перебувала у його користуванні та не спростовано доказів відповідачів, що саме ОСОБА_2 тривалий час була землекористувачем цієї ділянки і відповідно мала право набути її у власність.
Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області Петришин І.І. проти задоволення позову заперечив. Додатково пояснив, що земельна комісія при погодженні меж спірної земельної ділянки виїжджала за місцем її знаходження, межі визначили по існуючих межах: з однієї сторони земельна ділянка обмежена дорогою загального користування, навпроти річкою Сльоза, з одного боку - огороджена ділянка позивача, з іншого -приватизована ділянка сусідки ОСОБА_5 . Позивач у присутності комісії відмовився погоджувати акт встановлення меж.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24948886 від 29.12.2009 року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
За будівельним паспортом земельної ділянки від 1979 року громадянина ОСОБА_1 площа виділеної земельної ділянки становить 950 м.кв., розмірами 19 на
50 метрів та передається із закріпленими межами присутньому при відводі під забудову
Згідно копії трудової книжки позивача він дійсно з 1977 року станом на дату видачі будівельного паспорту земельної ділянки працював в колгоспі імені Мічуріна Самбірського району на посаді шофера.
Відповідно до довідки №1803 від 29.10.2010 року, виданої виконавчим комітетом Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області, убачається, що за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату видачі довідки проживають ОСОБА_6 , чоловік ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_7 , дочка ОСОБА_8 . Сім`я користується земельною ділянкою розміром 1,98 га.
З наступної довідки № 1718 від 23.11.2011 року, виданої цим виконавчим комітетом відомо, що за господарством номер об`єкта погосподарського обліку 0319-1 в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується земельна ділянка площею 1,98 га, в тому числі, 0,10 га для ОЖБ, 0,40 га для ОСГ, 1,48 га - земельний пай.
Згідно довідки № 529/02-14 від 05.07.2021 року, виданої Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, позивачу повідомлено, що під час обмірів його присадибної ділянки розміри співпадають з поданим будівельним паспортом, а суміжна земельна ділянка йому не належить, так як нею більше 15 років користується гр. ОСОБА_2 .
Довідкою №478/02-14 від 18.06.2021 року, виданою цим же органом місцевого самоврядування, убачається, що позивачу повідомлено про те, що при розгляді його заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації було прийнято рішення відхилити приватизацію земельної ділянки площею 0,06 га для ведення особистого селянського господарства, так як земельна ділянка йому не належить.
Відповідно до довідки №179 від 03.12.2021 року, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_2 , убачається, що земельна ділянка площею 0,0986 га по АДРЕСА_1 перебуває у користуванні домогосподарства з 1990 року згідно облікових документів.
Рішенням Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області V сесії VIII скликання №139 від 01.02.2021 року за результатами розгляду заяви було надано дозвіл

ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,986 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Також в матеріалах справи знаходиться проект землеустрою щодо відведення земельної діялнки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 .

Відповідно до Акту встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки, на яку виготовляється документація з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 в результаті обстеження встановлено, що ділянка площею 0,0986 га, яка розташована АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства межує з земельною ділянкою гр. ОСОБА_1 , який стверджує, що згідно будівельного паспорта дана земельна ділянка належить до його присадибної ділянки. Згідно контрольних обмірів було виявлено, що ширина земельної ділянки гр. ОСОБА_1 від вул. Л.Українки становить 18,00 м, а від річки Сльоза встановлено, що 20,00 м, що фактично співпадає з розмірами, вказаними в будівельному паспорті. Взявши до уваги існуючий стан земельної ділянки та звіривши з генеральним планом с. Воютичі, виготовленим у 1963 р,. на якому наявна земельна ділянка, комісія постановила, що згідно статті 107 Земельного кодексу України межі земельної ділянки гр. ОСОБА_2 були встановлені з використанням земельної ділянки та без порушень меж земельної гр. ОСОБА_1 . Необхідно погодити межу без суміжного землекористувача. Даний акт затвердити на черговій сесії сільської ради з уточненою площею 0,0986 га.

Рішенням Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області V сесії VIII скликання №139 від 01.02.2021 року «Про затвердження Акту встановлення погодження зовнішніх меж земельної ділянки землекористувач ОСОБА_10 » було затверджено акт встановлення і узгодження зовнішніх меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Воютичі від 10.12.2020 року з землекористувачем ОСОБА_11 згідно акту, який додається.

Наступним рішенням Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області VIII сесії VIII скликання № 1082 від 01.06.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 » вирішено передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0986 га (кадастровий номер: :01004:0353) за рахунок земель сільськогосподарського призначення Бісковицької сільської ради, для ведення особистого селянського господарства в с. Воютичі Самбірського району Львівської області.

У витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 21.07.2022 року йдеться, що земельна ділянка площею 0,0986 Га з кадастровим номером :01004:0353 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства розташована у селі Воютичі Самбірського району Львівської області належить ОСОБА_2 на підставі рішення Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області VIII сесії VIII скликання № 1082 від 01.06.2021 року.

Аналогічні відомості міститься в інформаційні довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №268129713 від 29.07.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частинами 3 та 1 статей 12 та 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (тут і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 12 ЗК України регламентовано повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Крім цього, положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. «в» ч. 1. ст. 81 ЗК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної їх передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 1 ст. 116 цього Кодексу визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, при цьому, відповідно до положень пункту «а» ч. 3 цієї статті, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Статтею 118 ЗК України передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельних ділянок.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернулася із заявою до Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви було прийнято рішення, яким надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,986 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Частиною 2 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 , після чого проведено державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

01.06.2021 року на VIII сесії VIII скликання Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області прийнято рішення № 1082 від «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 », яким ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), площею 0,0986 га (кадастровий номер: :01004:0353) для ведення особистого селянського господарства в с. Воютичі Самбірського району Львівської області. Вказану земельну ділянку безоплатно передано у приватну власність ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що встановлені обставини справи переконливо свідчать про те, що Бісковицька сільська рада Самбірського району Львівської області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскаржуване рішення Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 01.06.2021 року №1082 є законним та прийнятим відповідно до норм Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Такі висновки суду знаходять підтвердження у матеріалах справи.

Водночас, на доводи позивача щодо його зауважень до Акту встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки, на яку виготовляється документація з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 від 10.12.2020 року, слід вказати наступне.

У судових засіданнях було встановлено, що вище згаданий акт комісії від 10.12.2020 року було затверджено рішенням Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області V сесії VIII скликання № 139 від 01.02.2021 року «Про затвердження Акту встановлення погодження зовнішніх меж земельної ділянки землекористувач ОСОБА_10 ». Вирішено провести погодження меж земельних ділянок ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 в односторонньому порядку без підпису суміжного землекористувача.

Позивач та його представник покликалися в судових засіданнях на те, що погодження ним меж земельної ділянки ОСОБА_2 є обов`язковим та приватизація земельних ділянок не могла відбутися без такого погодження.

Проте, позивачем не оскаржувалося рішення Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області V сесії VIII скликання №139 від 01.02.2021 року «Про затвердження Акту встановлення погодження зовнішніх меж земельної ділянки землекористувач ОСОБА_10 », таке є чинним та ніким не скасованим.

Захист земельних прав це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі №514/1571/14, провадження №14-552цс18, у постанові від 20.03.2019 у справі №350/67/15, провадження №14-652цс18, у постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, провадження №14-730цс19, зазначила про те, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. Стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не випливає, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа акта погодження меж, слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може бути підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не є саме по собі підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у затвердженні технічної документації та переданні земельної ділянки у власність.

Також позивачем не оскаржувалось рішення Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 1082 від 01.06.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 », яке стало підставою для розробки відповідної землевпорядної документації та подальшого її затвердження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:

Втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті першої Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.

Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Будь-які приписи, зокрема і приписи Конвенції, слід застосовувати з урахуванням обставин кожної конкретної справи, оцінюючи поведінку обох сторін спору.

Натомість, надані позивачем викопіювання схем, ситуаційних планів (а.с. 44-47,202,203), які належним чином не засвідчені, із внесеними виправленнями, деякі накреслені власноруч позивачем, не дають можливості встановити обставини, на які той покликається.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач та його представник як на підставу позовних вимог, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають до задоволення у зв`язку з їх недоведеністю.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи те, що позовна вимога про скасування рішення Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області №1082 від 01.06.2021 року щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01004:0353 не підлягає до задоволення, відтак, і похідні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01004:0353 та рішення про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01004:0353 також не підлягають до задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про скасування права власності та державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером - відмовити.

На рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Бісковицька сільська рада Самбірського району Львівської області, місце знаходження: 81455, с. Бісковичі Самбірського району Львівської області, вул. Ярослава Мудрого, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04370030;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя