КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Національної поліції України, Слідчого управління Відділу дізнання Національної поліції України, Відділу розгляду звернень та надання інформації Верховного Суду про оскарження бездіяльності органів слідства та прокурора,

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою, 11 травня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи №757/12324/22-ц (провадження № 22-ц/824/10033/2023) між суддями від 12 травня 2023 року справу призначено судді-доповідачу Ящук Т.І., судді, які входять до складу колегії : Махлай Л.Д., Немировська О.В.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує різні судові рішення по різним судовим провадженням, що вирішені судом за правилами різних видів судочинства.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року витребувано із Печерського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №757/12324/22-ц, які надійшли до апеляційного суду 14 червня 2023 року.

Згідно з протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 20 червня 2023 року у справі №757/12324/22-ц (провадження № 22-ц/824/10033/2023) змінено суддю Махлай Л.Д. на суддю Рейнарт І.М. Підстави автоматизованої зміни складу колегії: припинення повноважень судді Махлай Л.Д.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. ст. 24 ЦПК України, апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Згідно з ч. 1 ст. 351 ЦПК України, судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведені положення ЦПК України, судова палата Київського апеляційного суду з розгляду цивільних справ переглядає судові рішення лише ухвалені у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, на повноваження судової палати Київського апеляційного суду з розгляду цивільних справ не поширюються перегляд судових рішень, ухвалених в порядку іншого судочинства та вирішення кримінальних справ.

Отже, судом апеляційної інстанції приймається для вирішення питання про відкриття лише оскарження ухвали від 01 червня 2022 року у справі № 757/12324/22-ц, що постановлена в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, апеляційна скарга на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року подана 11 травня 2023 року, тобто після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України.

В клопотанні про поновлення строків для подання апеляційної скарги, зокрема, що стосується ухвали від 01 червня 2022 року, ОСОБА_1 посилається на те, що ухвала у справі № 757/12324/22-ц від 01 червня 2022 року отримана в приміщенні суду 06 червня 2022 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та зазначення доказів на підтвердження таких причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу постановлено Печерським районним судом м. Києва 1 червня 2022 року.

Згідно з наявною в матеріалах справи розпискою ОСОБА_1 копію ухвали від 01 червня 2022 року остання отримала 06 червня 2022 року (а.с. 155).

Однак, з апеляційною скаргою на вказану ухвалу ОСОБА_1 звернулась лише 12 травня 2023 року, не обґрунтовуючи причин поважності пропуску строку, встановленого ст. 354 ЦПК України та без зазначення доказів на їх підтвердження, що пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно подати обґрунтовану заяву/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року та надати належні та допустимі докази на їх підтвердження, а саме, зазначити, з яких поважних підстав у період з 06 червня 2022 року по травень 2023 року скаржник не зверталась з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, або які поважні причини унеможливлювали подання апеляційної скарги ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно до ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, судом апеляційної інстанції буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження відповідно до вимог ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України протягом десяти днів або визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук