КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20 грудня 2023 року місто Київ

Справа № 757/26356/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/19114/2023

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року (ухвалене у складі судді Новака Р. В., інформація про дату складання повного судового рішення відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно отриманих коштів

ВСТАНОВИВ

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 12 грудня 2023 року, згідно поштової відмітки, направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року та прийняти нове рішення, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 28 374 грн 44 к., 3-% за користування чужими коштами у розмірі 1 429 грн 61 к. та індекс інфляції у розмірі 9 569 грн 78 к.

Відповідно до ч. 6 ст. 359 ЦПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Апеляційна скарга надійшла на адресу Київського апеляційного суду 19 грудня 2023 року та передана судді-доповідачу 20 грудня 2023 року.

Дослідивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите з наступних підстав.

Скаржник подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження та не порушує питання про його поновлення.

Згідно ч. 2 ст. 288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається зі скарги оскаржуване заочне рішення ухвалено 06 листопада 2023 року, таким чином останнім днем на подання апеляційної скарги є 07 грудня 2023 року, апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 12 грудня 2023 року, тобто з пропуском строку.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження в матеріалах відсутня. В тексті апеляційної скарги лише міститься констатація факту про отримання оскаржуваного рішення в застосунку «Дія» 20.11.2023 року.

Суд звертає увагу, що статтею 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження відраховується з дня проголошення судового рішення або з дня складання повного судового рішення.

Оскільки, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а заява про поновлення процесуального строку не подавалася і не зазначалось про таке прохання в апеляційній скарзі, вона підлягає залишенню без руху для подачі належним чином оформленої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, так як можливість вирішення цього питання при відсутності такої заяви за власною ініціативою суду законом не передбачена.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для подачі належним чином оформленої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того скаржником не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору.

В апеляційній скарзі вказано, що за подання апеляційної скарги судовий збір не сплачено, оскільки відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

До апеляційної скарги долучено посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 виданого 29 квітня 2016 року, з якого вбачається, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Разом з тим, такі посилання є безпідставними.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI«Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону № 3574-VI).

Статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) дійшла наступних висновків:

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Предметом даного позову є стягнення безпідставно отриманих коштів, що не пов'язано з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій.

Відтак, твердження скаржника про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» зводиться до неправильного тлумачення норм права.

Тому підстави для застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

З огляду на викладене, за подання апеляційної скарги має бути сплачено судовий збір на загальних підставах у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, сума судового збору становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 684 грн 00 к., отже 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073 грн 60 к.

Ціна позову в даній справі складає 39 373 грн 83 к.

До суду першої інстанції мав бути сплачений судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 к. (39373,83*1% = 393,74; 393,74 1073,60).

Отже, за подання апеляційної скарги має бути сплачено судовий збір у розмірі 1 610 грн 40 к. (1073,60*150%).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 610 грн 40 к. на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Солом.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

та надати до суду оригінал квитанції про сплату вказаних коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки, вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В.

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків не більше 10-ти днів з дати отримання ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подачі апеляційному суду оригіналу документу про сплату судового збору та заяви про поновлення строку із зазначенням причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Попередити заявника, якщо у визначений судом строк він усуне недоліки своєї апеляційної скарги (подасть докази сплати судового збору), однак протягом зазначеного строку не подасть заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або вказані ним підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У разі не усунення недоліків до вказаного строку щодо надання доказів сплати судового збору, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Суддя Желепа О.В.