П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023року м. Київ

Справа №357/6325/22

Провадження № 22-ц/824/7813/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторони: позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позов мотивований тим, що 04 червня 2021 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи велосипедом «Ардіс», на пр-ті Маяковського, 16, у м. Києві, не впевнився

в безпеці маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП.

Автомобіль «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент вчинення ДТП було забезпечено в ТДВ «Експрес Страхування», відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 07 вересня 2020 року № 209.20.2554238.

Позивач вказував, що на підставі страхового акта від 15 червня 2021 року

№ 3.21.2338-1 ТДВ «Експрес Страхування» сплатило на користь страхувальника страхове відшкодування в сумі 82 228,07 грн.

З огляду на відсутність даних про страхування транспортного засобу відповідача, ТДВ «Експрес Страхування» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 82 228,07 грн, яке було виплачене позивачем за наслідками ДТП, що відбулась за участю ОСОБА_1 .

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року справу за позовом ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди передано за належною підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом

ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданих внаслідок ДТП.

Вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням Дніпровського районного суд ум. Києва від 28 листопада 2022 року позовні вимоги ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 82 228,07 грн та судові витрати в сумі 2 481,00 грн, а всього на загальну суму 84 709,07 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги є обґрунтовані, оскільки

у позивача в порядку суброгації виникло право на отримання збитків, які були виплачені потерпілій особі.

26 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сума зазначена у позові є надуманою та ґрунтується на рахунку фактурі. Автотоварознавча експертиза не проводилася. Судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22 березня 2023 року матеріали справи разом з апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 22 березня 2023 року матеріали справи разом з апеляційною скаргою передано судді-доповідачу Ігнатченко Н. В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада

2022 року залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків десять днів

з моменту отримання копії ухвали.

Заявнику необхідно було надати докази спати судового збору.

17 квітня 2023 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року надав доказ сплати судового збору в розмірі, встановленому судом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року у справі

№ 357/6325/22.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2023 року матеріали справи разом з апеляційною скаргою передано судді-доповідачу Стрижеусу А. М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 82 228,07грн, яка станом на 01 січня 2022року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 100 = 248100,00 грн).

А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

23 травня 2023 року ТДВ «Експрес Страхування» подало до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада

2022 року - без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзивіна апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Встановлено, що 04 червня 2021 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи велосипедом «Ардіс», на пр-ті Маяковського, 16, у м. Києві, не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року

у справі № 754/9064/21, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення

у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850,00 грн.

Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

Зі змісту постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року встановлено, що в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно змісту частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин судом достеменно встановлено наявність вини ОСОБА_1

у вчиненні ДТП, яка мала місце 04 червня 2021 року, внаслідок чого автомобіль «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

На момент вчинення ДТП, яка мала місце 04 червня 2021 року, автомобіль «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить

ОСОБА_2 , було забезпечено ТДВ «Експрес Страхування» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 27 вересня 2020 року

№ 209.20.2554238.

08 червня 2021 року, власником автомобіля «Тойота», реєстраційний номер

НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , подано до страховика ТДВ «Експрес Страхування» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

На підставі протоколу огляду транспортного засобу від 08 червня 2021 року, страхового акта від 15 червня 2021 року № 3.21.2338-1, акта виконаних робіт від 22 липня 2021 року, ТДВ «Експрес Страхування» здійснено перерахування на рахунок юридичної особи, якою проведено відновлювальний ремонт транспортного засобу ТОВ «Автосаміт ЛТД», грошових коштів в сумі 82 228,07 грн, що підтверджено платіжним дорученням

від 15 червня 2021 року № ЦО03668.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв?язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з?ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Встановлено, що спірні правовідносини виникли щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП в порядку суброгації.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але

є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених

у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При цьому згідно з положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Ураховуючи, що у спірній ДТП встановлено вину відповідача, який порушив Правила дорожнього руху України, що підтверджується судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, позивач, як страховикпотерпілого внаслідок ДТП, здійснив виплату страхового відшкодування на підставі умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 07 вересня 2020 року № 209.20.2554238, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виникнення у відповідача обов`язку щодо відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди в порядку суброгації.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір (частки) відшкодування (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц).

Подібні висновки зроблено у постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 752/27457/21 (провадження № 61-11453св22).

Аргументи заявника про те, що сума заявлена до стягнення є надуманою є безпідставними, оскільки власного контр розрахунку заявником не надано, клопотання про проведення експертизи ні в суді першої ні в суді апеляційної інстанції відповідачем не заявлялось.

Клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження відповідачем не заявлялось.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції відповідно до вимог ЦПК України вирішим питання у якому саме провадженні буде розглядатися справа, при цьому судом було враховано ціну позову. Вказана ухвала відповідачем була отримана. Розгляд справи відбувся згідно правил, які встановлені для справ, які розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Процесуальних порушень апеляційним судомне встановлено, а відтак аргументи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від

18 липня 2006 року).

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 1541 ЦПК України апеляційний суд не здійснює.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна