Справа № 465/1913/23 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1948/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,-

в с т а н о в и в:

16.03.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з надміру виплачених коштів у розмірі 25632,26 гривень.

Позов обґрунтовувало тим, що з 15.03.2019 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену йому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» № 540 від 30.03.2020 року розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058 від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 14-6, яким передбачено, що у випадку пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. В подальшому, постановами КМУ дію карантину неодноразово було продовжено. Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА № 8514794 ОСОБА_1 встановлено інвалідність до 01.04.2020 року, черговий переогляд призначено на 15.03.2020 року. Відповідно до листа КЗЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» №151 від 06.04.2021 року відповідач не пройшов повторний огляд МСЕК. Відтак, права на отримання пенсії з 01.04.2020 року відповідач не мав. При цьому, ОСОБА_1 не повідомив Пенсійний фонд про не проходження повторного огляду МСЕК та продовжував отримувати пенсію, тому з 01.04.2020 року по 31.03.2021 року йому переплачено пенсію на суму 25632,26 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу ОСОБА_1 неоднарозово надіслалися виклики з пропозицією вирішення питання щодо погашення заборгованості по переплаті пенсії в позас удовому порядку. Однак, на виклики відповідач не з`являвся, заборгованість по переплаті пенсії в добровільному порядку не повернув, що є підставою для стягнення такої.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено.

Рішення суду оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставинам справи.

Зазначило, що районним судом при вирішенні даного спору не враховано, що відповідно до листа КЗЛОР «Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи» №151 від 06.04.2021 року відповідач не пройшов повторний огляд МСЕК та за його результатами не визнаний особою з інвалідністю. Оскільки згідно довідки МСЕК серії 12ААА № 8514794 ОСОБА_1 встановлено інвалідність лише до 01.04.2020 року, з 01.04.2020 року права на отримання пенсії відповідач не мав. Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження недобросовісності ОСОБА_1 щодо отримання ним переплати пенсії. Однак, зазначений висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Так, згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсіонер зобов`язаний своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію, про обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення. ОСОБА_1 не повідомив органи Пенсійного фонду про невизнання його особою з інвалідністю та продовжував отримувати пенсію з 01.04.2020 року по 31.03.2021 року. Відтак, переплата пенсійних виплат на суму 25632,26 грн виникла в результаті недобросовісності з боку ОСОБА_1 та підлягає стягненню з нього, однак зазначене залишилося поза увагою суду.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

22.08.2023 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому зазначено про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження його недобросовісності щодо отримання переплати пенсії. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Однак, до поданого відзиву ОСОБА_1 не долучив документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву позивачу, що відповідно до ст.ст. 178, 360 ЦПК України є підставою для вирішення даної справи за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової правої підстави заволоділа ним.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-19582св13.

Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Саме до таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.12.2018 року у справі №711/1509/17, постанові від 21.06.2018 року у справі 554/1809/17, постанові від 31.10.2018 року у справі 307/2100/16-ц та постанові від 13.04.2020 року у справі № 487/2596/17.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме: через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації. Відтак, позивач повинен довести вину відповідача у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про обставини, які мали значення для продовження отримання пенсії по інвалідності, з метою незаконного отримання такої.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання.

Згідно ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Статтею 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

За змістом ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Статтею 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені строки виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено новим пунктом 14-6, яким передбачено, що у випадку пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» дію карантину було продовжено до 30.04.2021.

Згідно ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії, внаслідок відновлення здоров`я, тощо, до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку (ч. 4 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Судом встановлено, що з 15.03.2019 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно виписки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №851494 від 15.03.2019 року, виданої Міжрайонною спеціалізованою онкологічною МСЕК №1, відповідач є особою з інвалідністю ІІІ групи, інвалідність встановлена йому до 01.04.2020, дата чергового переогляду - 15.03.2020 року.

Як убачається з матеріалів справи, починаючи з 01.04.2020 виплата пенсії ОСОБА_1 позивачем не була зупинена та продовжена до закінчення терміну дії заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19) відповідно до пункту 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до листа КЗЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» №151 від 06.04.2021 року, ОСОБА_1 пройшов повторний огляд кардіологічної МСЕК № 1 24.03.2021 року та за його результатами не визнаний особою з інвалідністю.

Встановлено, що ОСОБА_1 нараховувалася пенсія по інвалідності до березня 2021 року включно.

Відповідно до довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, сума переплати пенсії ОСОБА_1 за період з квітня 2020 року по березень 2021 року становить 25632,26 грн.

10.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про припинення нарахування та виплати йому пенсії, до якої долучив квитанцію від 09.12.2021 року про повернення переплати пенсії за період з 24.03.2021 року по 31.03.2021 року в сумі 567,74 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що органам Пенсійного фонду було відомо про дату чергового переогляду та імовірність втрати відповідачем статусу особи з інвалідністю. Пенсія по інвалідності нараховувалася позивачем добровільно до березня 2021 року згідно п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивач не надав суду доказів зловживань з боку відповідача, які б свідчили про його недобросовісність в отриманні ним грошових коштів за період з квітня 2020 року по березень 2021 року, що відповідно до вимог закону є обов`язковою умовою для стягнення з набувача надмірно сплачених в його користь коштів.

З таким висновком колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра