П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Кондора Р. Ю., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря Сливки С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконкому Ужгородської міської ради на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 30 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконкому Ужгородської міської ради про надання житла, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Свою заяву мотивувала тим, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року зобов`язано виконком Ужгородської міської ради надати ОСОБА_1 на сімю у складі трьох осіб благоустроєне житло у вигляді окремої квартири.

Попри наведене, ані рішення суду, ані чинне законодавство, не містить чітких роз`яснень, яким чином підлягає виконанню таке рішення суду з урахуванням вимоги про обов`язковість виконання рішення суду на усій території України та за умови відсутності вільного житла, яке б відповідало заявленим критеріям.

Не дивлячись на те, що Ужгородська міська рада не веде масового будівництва житла, як це було у минулі роки, вони мають у бюджеті кошти та можливість його придбати на ринку житла.

Між тим, за п`ять років, що минули з дати постановлення судового рішення, Ужгородська міська рада не вчинила жодних дій, спрямованих на його виконання, обґрунтовуючи власну бездіяльність відсутністю житлового фонду, яке б відповідало заявленим критеріям. Факт невиконання судового рішення зафіксовано постановою державного виконавця.

З огляду на це, заявник ОСОБА_1 просить змінити порядок та спосіб виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року у справі 308/1216/15, зокрема, стягнути з виконкому Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 2 387 276, 77 грн. на придбання благоустроєного житла у вигляді окремої квартири в м. Ужгороді.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30 червня 2022 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року у справі №308/14739/14-ц, яким зобов`язано виконавчий комітет Ужгородської міської ради надати ОСОБА_1 благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у м. Ужгород на сім`ю у складі трьох осіб, шляхом стягнення з виконавчого комітету Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 2 387 276, 77 грн. на придбання благоустроєного житла у вигляді окремої квартири в м. Ужгороді.

На цю ухвалу виконком Ужгородської міської ради подав апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що при вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суд повинен зясувати обставини, що свідчать про абсолютну неспроможність виконання рішення. Задоволення такої заяви можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Стягнення коштів на придбання благоустроєного житла не було предметом розгляду справи по суті, що в свою чергу призведе до зміни рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року. Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції постановлену з порушенням норм процесуального права, незаконною та необґрунтовано, просить її скасувати, а в задоволенні заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду відмовити.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представники Ужгородської міської ради Федьо Т. М. та Ленько А. апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

Адвокат Попп Ю. М. (представник позивача) проти апеляційної скарги заперечила та просила її відхилити.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що у 2014 році ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, у якому просила зобов`язати відповідача надати їй благоустроєне житло у вигляді окремої ізольованої квартири на сім`ю у складі трьох осіб на підставі ст. 44 Закону «Про статус суддів», оскільки ОСОБА_1 є суддею, а житлом її не забезпечено.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року позов задоволено. Зобов`язано виконавчий комітет Ужгородської міської ради надати ОСОБА_1 благоустроєне житло у вигляді окремої ізольованої квартири у м. Ужгороді на сім`ю у складі трьох осіб (а.с.43-44). Дане рішення набрало законної сили 28 квітня 2015 року за результатами перегляду апеляційним судом апеляційної скарги відповідача (а.с.67-70).

18 червня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа у даній справі для пред`явлення його до виконання (а.с.73).

З постанови про закінчення виконавчого провадження видно, що 02.07.2015 року було відкрито виконавче провадження на виконання рішення суду, самостійно таке боржником не виконано, про причини невиконання повідомлено не було (а.с.121).

На час подання та розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення: рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року також не виконано.

03 червня 2021 року позивачкою ОСОБА_1 був направлений інформаційний запит на ім`я міського голови м. Ужгорода із проханням надати їй публічну інформацію, яка знаходиться у їх розпорядженні, а саме: якій кількості громадян, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку за місцем проживання чи роботи були за рішенням виконкому видані ордери/укладені договори найму на житлові квартири державного та відомчого житлового фонду за період з 05.02.2015р. до сьогодні (травень 2021 включно).

У відповідь на вказаний запит, листом від 04 червня 2021 № 292/03-23, Ужгородська міська рада повідомила, що упродовж шести років за період з дати ухвалення судом рішення виконавчим комітетом були прийняті рішення про видачу 28 ордерів на вселення, з яких 9 - на житло, придбане на ринку за рахунок субвенції з державного бюджету та 18 - на житло, отримане особами за місцем роботи. Про кількість з них позачерговиків, яким покращено житлові умови, у листі не зазначено. За цей самий період укладено 477 договорів найму з різних підстав, в тому числі за рішенням суду.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що з урахуванням темпів забезпечення житлом по місту, розраховувати на поліпшення житлових умов сім`ї стягувача у передбачений законом про її статус строк та у визначеному рішенням суду порядку не доводиться, а відтак існують обставини, які наразі роблять виконання рішення суду неможливим.

Відповідно до ст.14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Отже, предметом правового регулювання в статті 435 ЦПК України є питання, пов`язані з певними обставинами щодо виконання рішення суду, а не питання ухвалення нового чи іншого рішення, зміни рішення.

Положення ст. 435 ЦПК України не передбачають права суду та можливості для нього зміни резолютивної частини раніше ухваленого рішення. Вирішуючи питання про зміну способу або порядку виконання рішення суд не вправі ухвалити фактично нове рішення щодо нового чи іншого предмету позову та щодо іншої особи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як слідує з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року, виконавчий комітет Ужгородської міської ради було зобов`язано надати ОСОБА_1 благоустроєне житло як судді на підставі Закону «Про статус суддів», де частиною 7 статті 44 у редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин встановлено, що не пізніш як через шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду, Верховного Суду або вищого спеціалізованого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується Кабінетом Міністрів України благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири або будинку, а суддя іншого суду - відповідними місцевими органами державної виконавчої влади за місцем знаходження суду.

Статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, яка діє на час розгляду цієї справи визначено, що після призначення на посаду суддя, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується службовим житлом за місцем знаходження суду органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, якщо інший порядок забезпечення службовим житлом не передбачено законом.

Тобто, житло яке повинно бути виділене ОСОБА_1 , є саме службовим, виділеним їй як посадовій особі. При цьому, суд першої інстанції, стягнувши з виконавчого комітету Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 кошти на придбання благоустроєного житла у вигляді окремої квартири у м. Ужгороді, і оскаржуваною ухвалою фактично передав у приватну власність кошти, чим змінив рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року.

Крім того, заява про зміну способу виконання рішення суду шляхом стягнення коштів на придбання благоустроєного житла фактично є зміною способу захисту порушеного права, а не зміною способу виконання рішення суду.

Вказані обставини судом першої інстанції до уваги взяті не були.

Стягнення коштів на придбання благоустроєного житла не було предметом розгляду справи по суті, що в свою чергу призвело до зміни рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року.

Окрім того, колегія звертає увагу й на те, що зміна способу і порядку виконання рішення суду може мати місце у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Факт того, що рішення суду не виконано, сам по собі не свідчить про те, що наявні такі виняткові випадки. У заяві про зміну способу і порядку виконання судового рішення ОСОБА_1 вказує, що у жовтні 2015 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерня В. М. повідомив її, що 09.09.2015 року ним внесено подання до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області про притягнення винних посадових осіб виконавчого комітету Ужгородської міської ради до кримінальної відповідальності та винесено постанову від 13.10.2015 року про закінчення виконавчого провадження (а.с.121). Про результат розгляду цього подання заявниця не вказує. У судовому засіданні в апеляційній інстанції її представниця пояснила, що їм про це не відомо. Представники Ужгородської міської ради пояснили, що їм також про це не відомо. Наразі не має підстав вважати, що усі можливі дії для виконання рішення суду з боку державного виконавця та відповідача виконані. Отже, не має і виняткових обставин, які можуть бути підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

За таких обставин, оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню і з ухваленням нового судового рішення у відповідності до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким у заяві ОСОБА_1 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу виконкому Ужгородської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 30 червня 2022 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 308/14739/14 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 червня 2023 року.

Головуючий

Судді