ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року

м. Харків

справа № 757/33954/22

провадження № 22-ц/818/2290/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміна О.В., Пилипчук Н.П

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2023 рокуухвалене у складі судді Тимош О.М.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 19 листопада 2022 року і до досягнення дочкою повноліття та за минулий період з 25 квітня 2017 року по 18 листопада 2022 року, понесені додаткові витрати в розмірі 65 418, 81 та додаткові витрати на лікування в розмірі 2000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що сторони у справі перебували у шлюбі та мають спільну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2017 по справі № 643/11958/17 шлюб між сторонами розірвано та дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Відповідач обіцяв добровільно надавати дитині матеріальну допомогу, але зазначеного не виконав. У дитини є інвалідність, тому крім звичайних витрат, позивачка щомісяця витрачає грошові кошти на чергове обов`язкове медичне обстеження та придбання ліків. Розмір понесених нею додаткових витрат пов`язаних зі станом здоров`я дитини з 2017 по 2022 роки складає 65 418,81 грн, що підтверджується чеками, медичною документацією. Лікування та медичне обстеження дитини кожного місяця потребує додаткових витрат в сумі 2000 грн щомісяця. Єдине джерело доходу позивачки соціальні виплати, які виплачуються на дитину-інваліда ОСОБА_5 . На утриманні позивачки знаходиться її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від другого шлюбу, батько якого через стан здоров`я не може працювати та забезпечувати сім`ю. Відповідач працює, має нерухоме майно, має задовільний стан здоров`я, не має інших неповнолітніх дітей та утриманців, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому у позові розмірі та оплатити фактично понесені позивачкою та поточні додаткові витрати на лікування дитини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2023 рокупозов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття та за минулий період з 25 квітня 2017 року по 18 листопада 2022 року.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 24 260,49 грн.

У задоволенні позовних вимог про з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , додаткових витрат на лікування у сумі 2000 грн щомісяця; додаткових витрат у сумі 41 158,32 грн відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обгрунтованими, а вимоги по стягненню додаткових витрат є частково доведеними та частково підтверджені належними та допустимими доказами.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати в частині позовних вимог, що були задоволені частково та у задоволені яких було відмовлено та ухвалити в цій частині нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у частині стягнення додаткових витратах, оскільки позивачкою надані всі належні документи, які підтверджують суму понесених нею витрат у розмірі 65418,81 грн. Наявність інвалідності та необхідність постійного лікування доньки, обумовлюють необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат та тих витрат, які вже були понесені позивачкою.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судове рішення переглядається лише в частині відмови у задоволені позову про стягнення додаткових витрат у розмірі 2000 щомісячно до досягнення дитиною повноліття та часткового задоволення позову про стягнення фактично понесених додаткових витрат.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи З 03.03.2007 сторони у справі перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2017, справа №643/11958/17 (том 1 а.с.18-19).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (том 1 а.с.15).

ОСОБА_5 є ученицею 9-Г класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №122 Харківської міської ради, виховується матір`ю та вітчимом, які приділяють належну увагу навчанню дочки, що підтверджується характеристикою зі школи (том 1 а.с.32).

Відповідно до медичного висновку №43 від 01.06.2022 КНП «Дрогобицька міська поліклініка» у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявне захворювання, що відповідає розділу ХІІ п.1 п.п. 1.19 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей інвалідів віком до 16 років, висновок дійсний до 01.06.2024 (том 2 а.с.20-21).

ОСОБА_5 призначена державна соціальна допомога як дитині з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_2 (том 2 а.с.22).

Позивачка має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є ОСОБА_9 (том 2 а.с.23).

Відповідач є співвласником (1/2 частини) квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2009 (том 2 а.с.38-39).

Згідно медичної документації щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , у дитини є захворювання, що потребує постійного лікування (том 1 а.с.33-200).

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Частиною 3 статті 12, частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 77-80, 89 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачкою заявлена позовна вимога про стягнення додаткових витрат в сумі 65 418, 81 грн та додаткових витрат на лікування в розмірі 2000,00 грн щомісячно.

Судом досліджено надані докази та встановлено, що з наданих платіжних документів позивачем доведено понесення витрат у сумі 48 520,98 грн (том 1 а.с.201-214,228-229, 231, 236-241, 243-244, 247-248, том 2 а.с.3-4, 6-14, 16, 18), які є додатковими витратами та не відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів, оскільки останні викликані особливими обставинами - хворобами дитини.

При цьому суд обґрунтовано не взяв до уваги чеки, які є нечитабельними, та з яких неможливо достовірно встановити суму та зміст чеку, а також чеки про придбання ліків, що не були призначені дитині у встановленому законом порядку.

До суду апеляційної інстанції інших доказів понесення додаткових витрат долучено не було.

Судова колегія не може повністю погодитися з висновком суду, оскільки суд безпідставно не врахував надані позивачем документи, які свідчать про замовлення послуг, але не містять підтвердження здійснення оплати за них на суму 9970, 00 грн, оскільки матеріали справи містять дані результатів лабораторних досліджень проведених за зазначеними замовленнями ( т. 1 а.с. 216-228, 231, т. 2 а.с. 15, 17 ).

Том судова колегія вважає доводи апеляційної скарги в зазначеній частині обґрунтованими і вважає за необхідне врахувати вищезазначену суму як понесені позивачкою додаткові витрати.

Документи, що містяться на а.с. 230, 232-235, 242,249-250 у т.1 та а.с. 1-2 у т. 2. є дублікатами документів, що були враховані судом при розрахунку розміру тому не є належними доказами у справі.

З урахуванням статті 141 СК України, яка визначає рівність батьків щодо участі у вихованні дитини, на користь позивачки необхідно стягнути половину документально підтверджених понесених додаткових витрат, пов`язаних із лікуванням доньки, у розмірі 29 245, 50 ( 48 520,98 + 9970 / 2) грн.

Медичним висновком встановлено статус дитини інваліда ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із захворюванням ювенільний ідіопатичний артрит, олігоатрикулярний варіант, що безумовно свідчить про те, що дитина потребує системного та довготривалого лікування ( а.с. т. 1 а.с. 159).

Надані позивачкою докази свідчать про те, що позивач витрачає на медичні дослідження дитини та придбання їй ліків щомісяця. З наданих квитанцій за 6 років, позивачка просила стягнути 65418,81 грн. З вказаної суми можна розрахувати середньомісячну суму, яку вона витрачає на ліки та дослідження доньки, таким чином 65418,81/72 місяці = 964,15 грн.

З огляду на зазначене судова колегія не може погодитись з висновком суду про недоведеність потреби дитини у отриманні коштів на обстеження та лікування та з урахуванням медичних документів, що підтверджують наявність у дитини хронічного захворювання та містять рекомендації лікарів, доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 500,00 грн щомісячно (починаючи з дня подання позовної заяви ( 24.11.2022 ) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Зазначений висновок відповідає правовому висновку викладеному у постанові ВС від 04.12.2019 у справі 320/383/19 у якій зазначено, що додаткові витрати зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину звільнена від оплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у сумі 1984,80 грн. за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги 443,60 грн.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2023 року в частині розміру суми понесених додаткових витрат що підлягає стягненню з відповідача змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 29 245,49 ( двадцять дев`ять тисяч двісті сорок п`ять) грн 49 коп.

Рішення суду в частині відмови у задоволені позову про стягнення додаткових витрат щомісячно до досягнення дитиною повноліття скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500,00 ( п`ятьсот ) грн щомісяця, починаючи з 24.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 2428,40 дві тисячі чотириста двадцять вісім) грн 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 грудня 2023 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук