БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-о/356/72/23
Справа № 356/250/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2023 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

При секретарі Стрижак В.О.

З участю заявниці ОСОБА_1

Представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 13.03.20223 року вона звернулася із заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на що отримала відмову, оскільки в її документах є розбіжність у прізвищі (дівоче прізвище ОСОБА_3 не відповідає прізвищу в свідоцтві про шлюб ОСОБА_4 ) В трудовій книжці також зазначено прізвище ОСОБА_3 .

Таким чином, оскільки допущені помилки перешкоджають їй оформити належним чином її права на призначення пенсії, а усунути помилки іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності вказаних документів їй неможливо, тому вона звертається до суду з відповідною заявою.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник заяву підтримали, просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не направив свого представника.

Заслухавщи заявницю, її представника, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин встановив наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Пасківщанською сільською радою Яготинського району Київської області 30.03.1963 року дівоче прізвище заявниці вказано як « ОСОБА_3 ». (а.с. 18).

До матеріалів справи долучено копію трудової книжки заявниці по справі, де її дівоче прізвище зазначено « ОСОБА_3 ». А.с. 14-16).

В копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Пасківщанською сільською радою Яготинського району Київської області 15.05.1983 року дівоче прізвище заявниці вказано « ОСОБА_4 » (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ) (а.с. 17).

Окрім того, до матеріалів справи долучено експертний висновок № 056/158-m від 20.02.2023 року, з якого вбачається, що з урахуванням прізвища ОСОБА_4 (атестат, запис ОСОБА_6 ), рос. Дегтяр (свідоцтво про укладення шлюбу, запис російською мовою ОСОБА_7 ) та Дьогтяр, рос. Дьогтяр (трудова книжка, запис російською мовою ОСОБА_8 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с. 13).

Право особи на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України.

Так, частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Як роз`яснено пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 (далі Постанова Пленуму Верховного Суду України № 5), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Під час розгляду справи судом встановлено, що факт, який просить встановити заявниця, має для неї юридичне значення, судом з`ясовано мету встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: оформлення пенсії; під час розгляду справи не виявлено підстав для вирішення в судовому порядку спору про право; заявником доведена неможливість одержання чи відновлення документа, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 належить трудова книжка серії НОМЕР_3 , в якій її дівоче прізвище зазначено як « ОСОБА_3 » та свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , де її дівоче прізвище зазначено « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258-259, 263, 265, 268, 273, 315, 319, 352, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_3 , видана на ім`я « ОСОБА_9 » та свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , в якому зазначено дівоче прізвище заявниці « ОСОБА_4 », належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик