КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи 367/2857/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9801/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Кухленко Д.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Ящук Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні, третя особа: Міністерство закордонних справ України, про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2023 року,

встановив:

у травні 2023 року позивачі звернулись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2023 року справу було передано на розгляд до Солом`янського районного суду м.Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Ірпінського міського суду Київської області, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про передачу справи до іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що місце знаходження посольства Російської Федерації в Україні зареєстроване за адресою: м.Київ, Повітрофлотський проспект, 27, що знаходиться в Солом`янському районі міста Києва а тому спір має розглядатись Солом`янським районним судом м.Києва.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він зроблений із порушенням норм процесуального права.

За загальним правилом підсудності позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, а до юридичних осіб - за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ст. 27 ЦПК України).

Разом з тим, відповідно до ч. 17 ст. 28 ЦПК України позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупацією частини території.

Відповідно до роз`яснення, яке надано судам у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Згідно ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, статтею 30 цього Кодексу.

Верховний Суд в ухвалі від 02 липня 2018 року, справа №552/9770/14-ц (провадження № 61-36739 ск18) вказав на те, що право вибору між судами, яким згідно із загальним правилом підсудності цивільних справ і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що позивачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин висновок суду про те, що справа не підсудна Ірпінському міському суду Київської області є помилковим.

Таким чином, позивач, який звернувся до суду з позовом про захист порушених прав у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, скористався правом, наданим йому ч. 17 ст. 28 ЦПК України, та звернувся із позовом до суду за місцем свого проживання.

Статтею 379 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок про наявність підстав для передачі справи на розгляд до іншого суду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді