Справа № 129/2704/23
Провадження по справі № 2/129/918/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" грудня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Капуша І.С.,
заочно розглянувши у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Гайсинської міської ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав, -
21.08.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Гайсинської міської ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав, в якому просив позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 23.11.2002 року він з відповідачкою були в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народились: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 23.02.2015 року рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області їх шлюб розірвано. Згідно рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.04.2015 року місце проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визначено з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначив, що після винесення рішення про визначення місця проживання дітей відповідачка дітей не навідує, діти виховуються виключно батьком, відвідують шкільні заклади, де характеризуються як розвинуті та життєрадісні діти, він займається лікуванням дітей. Мати жодного разу не цікавилася здоров`ям дітей та допомоги в лікуванні не надавала, участі у їх вихованні не бере.
Згідно Акту про встановлення факту фактичного проживання та реєстрації складеного та затвердженого виконкомом Гайсинської міської ради діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають та зареєстровані разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до акту засвідченого сусідами батько ОСОБА_1 самостійно виховує дітей, приділяє їм достатньо уваги, діти завжди охайні та доглянуті. Натомість мати ОСОБА_2 до дітей не навідується та не цікавиться їх життям.
Згідно виписок з медичної карти амбулаторного хворого, виданих 11.08.2023 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Гайсинської міської ради» діти здорові, хронічних захворювань не мають, щорічно проходять профілактичні огляди.
Відповідно до довідки №135 від 11.08.2023 року ОСОБА_3 є здобувачем освіти 7-го класу закладу Загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №6 м. Гайсин.
Відповідно до довідки № 134 від 11.08.2023 року ОСОБА_4 15.06.2023 року закінчила навчання в закладі Загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №6 м. Гайсин та отримала атестат про повну загальну середню освіту.
У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідачка не скористалися своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Ухвалою суду від 24.08.2023 у справі було відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 21.11.2023 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача адвокат Лещенко С.В. в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала, просила суд задовольнити у повному обсязі, справу розглядати у її та позивача відсутність.
Відповідачка ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України була повідомлений про час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Гайсинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала, просила їх задовільнити.
З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.
Суд, з`ясувавши позицію сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.02.2011р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12) матір`ю його є ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.04.2006р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13) матір`ю її є ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_1 .
Як слідує із рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 23.02.2015р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 23.02.2015р. (а.с.9).
Відповідно до рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.04.2015р. визначено місце проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10-11).
Згідно Акту про встановлення факту фактичного проживання та реєстрації складеного та затвердженого виконкомом Гайсинської міської ради діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають та зареєстровані разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до акту засвідченого сусідами батько ОСОБА_1 самостійно виховує дітей, приділяє їм достатньо уваги, діти завжди охайні та доглянуті. Натомість мати ОСОБА_2 до дітей не навідується та не цікавиться їх життям.
Згідно виписок з медичної карти амбулаторного хворого, виданих 11.08.2023 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Гайсинської міської ради» діти здорові, хронічних захворювань не мають, щорічно проходять профілактичні огляди.
Відповідно до довідки №135 від 11.08.2023 року ОСОБА_3 є здобувачем освіти 7-го класу закладу Загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №6 м. Гайсин.
Відповідно до довідки № 134 від 11.08.2023 року ОСОБА_4 15.06.2023 року закінчила навчання в закладі Загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №6 м. Гайсин та отримала атестат про повну загальну середню освіту.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Отож позивач наділений правом на звернення до суду із даним позовом.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно з висновком комісії органу опіки та піклування Гайсинської міської ради вважала за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її дітей ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.25).
Суд, оцінивши усі зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а їх зв`язок у сукупності є достатнім на підтвердження факту ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
За таких обставин, суд вважає, що достатні усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідачки шляхом позбавлення її батьківських прав, який відповідає інтересам дітей, отож позов підлягає до задоволення.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.
Керуючись ст. 164, 166, 180-184, 191 СК України, ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів до Вінницького апеляційного суду, рішення суду набирає чинності після закінчення цього строку.

Суддя: