ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/6133/23 Головуючий суддя І інстанції Чайка І. В.
Провадження № 22-ц/818/2370/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа:Головне управління Пенсійного про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні годувальника.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що з 01.09.1984 року вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . У 1987 році вони отримали квартиру АДРЕСА_1 , куди оселилися мешкати, де і були зареєстровані. У 2018 році ОСОБА_2 знявся з реєстрації з зазначеної квартири та зареєструвався у квартирі АДРЕСА_2 . Хоча він був зареєстрований за іншою адресою, вони продовжували проживати спільно однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_3 , мали спільний бюджет. У 2019 році ОСОБА_2 оформив пенсію , але продовжував працювати і отримував заробітну плату . В 2019 році його пенсія складала 8300 грн., а потім була збільшена у 2023 році до 10123,26 грн. Заявник є пенсіонером і з урахуванням ї стажу отримує пенсію у розмірі 2500 грн., з березня 2023 року її пенсія була збільшена та складає 2760 грн. За станом здоров`я , вона не може працювати , інших джерел доходу у неї немає. Фактично вона була на повному утриманні свого чоловіка , одержувала від нього допомогу , яка була для неї постійним та основним джерелом засобів існування . ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника ОСОБА_2 помер. Його похованням займалися заявник і після його смерті вона фактично втратила джерело засобів існування. У серпні 2023 року вона звернулася до пенсійного фонду з заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але 25.08.2023 року отримала рішення про відмову, у зв`язку з відсутністю документа , що підтверджує факт перебування заявника на утриманні померлого годувальника

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою та посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу рішення.

Скарга мотивована тим, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Вказує, що в даному випадку спір не є публічно-правовим, та належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відзиву на скаргу не надходило.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, за відсутності учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду не відповідає.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі, яка переглядається, встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою в якій просила встановити факт перебування на утриманні чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказала, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, однак їй було відмовлено, оскільки заявник у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує факт перебування заявника на утриманні померлого годувальника.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку наводиться у ст. 315 ч. 1 ЦПК і не є вичерпним.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 5 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ

про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній

справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі

дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, перебування члена сім`ї на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якшо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для вимови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, шо основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а саме пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.2.11 розділу ІІ в редакції Постанов Пенсійного фонду № 11-1 від 23.05.2018, № 25-1 від 16.12.2020, № 23-1 від 24.11.2022 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже на підставі рішення суду про встановлення вказаного юридичного факту перебування заявниці на утриманні померлого годувальника вона має право у позасудовому безспірному порядку отримати перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. За відсутності конкретних відомостей про те, що Пенсійних фонд або інші особи мають обґрунтовані заперечення проти такого законного права заявниці висновки суду про наявність спору є безпідставними та передчасними. Колегія суддів також звертає увагу, що встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження передбачено лише у порядку цивільного судочинства. Той факт, що згодом відповідне рішення суду у позасудовому порядку згідно закону надає право заявниці отримати пенсійне забезпечення грошові кошти, не є ознакою адміністративного спору, оскільки встановлення юридичного факту само по собі ґрунтується на майновому інтересі заявниці отримати у безспірному порядку визначені законом грошові суми, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України є ознакою наявності у суду предметної юрисдикції для розгляду цієї заяви у порядку цивільного судочинства.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість розгляду у порядку цивільного судочинства заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту.

Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого є таким, що має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

В даному випадку відсутній публічно-правовий спір, тому заява ОСОБА_1 має бути розглянута судом в порядку окремого провадження згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК, та в порядку цивільного судочинства.

Помилковим є посилання в ухвалі районного суду на постанови Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 214/1309/21 та від 05.05.2020 року у справі № 761/21898/16, так як правовідносини у зазначених як приклади справах та у справі, яка переглядається, не є релевантними, адже стосуються позовних вимог до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Зважаючи на помилковість висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, які не відповідають матеріалам справи та нормам цивільного процесуального права, колегія суддів вважає, що згідно ст. 379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2023 року.

Головуючий

В.Б. Яцина.

Судді -

І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.