Справа № 932/5823/21
Провадження № 2/932/1295/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, в уточненій редакції якої, позивач просила суд:

-визнати домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на частину спільного сумісного майна подружжя домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку (літ.А-2), загальною площею 184,8 кв.м., сараю (літ.Б), уборної (літ.И) та огорожі (№1).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилалась на те, що у шлюбі з ОСОБА_4 ними було побудовано будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який було оформлено на ім`я останнього.

З огляду на те, що під час подружнього життя ОСОБА_4 почав висловлювати погрози щодо розпорядження вказаним будинком на власну користь, позивач вважала за необхідне звернутися до суду з даним позовом, однак враховуючи настання його смерті під час знаходження справи у суді та з метою подальшого вирішення питання щодо вірного формування спадкової маси, нею було вирішено продовжити розгляд справи.

Відповідачами відзиву не надано.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.07.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, залишено без задоволення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.09.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, заборонено ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії по відчуженню нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.09.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2021 провадження у справі зупинено до залучення правонаступників відповідача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.07.2022 поновлено провадження у справі та витребувано докази.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.04.2023 витребувано докази.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.07.2023 залучено до участі у справі правонаступників померлого відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про відсутність заперечень щодо заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідача ОСОБА_2 не з`явилась, надала заяву про відсутність заперечень щодо заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 20.07.1984 було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_6 ».

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано 28.11.1995. Прізвища після розірвання шлюбу « ОСОБА_6 ».

Відповідно до копії листа начальника виробничого відділу КП «ДМБТІ» ДМР» Усманова С.В. від 13.08.2021 за №10704, в інвентаризаційній справі містяться відомості про зареєстроване право власності за адресою: АДРЕСА_1 в цілому за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 10.05.1999 виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради, згідно рішення виконкому Бабушкінської районної Ради №208 від 26.03.1999.

Згідно копії домової книги, за адресою: АДРЕСА_1 , 24.05.1999 було зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до домової книги за адресою АДРЕСА_1 з 24.05.1999 року зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , 29.10.2007 було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_6 ».

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, 12.08.2021 за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 187,3, житлова площа (кв.м): 59.2, Опис: А- житловий будинок, Б сарай, В вбиральня, №1-4,І-споруди.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , з заявами про прийняття спадщини звернулись: ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_2 (донька).

За загальними положеннями, визначеним ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу кожна особа має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес особи в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

Оскільки, як встановлено вище у даній справі, майно, на яке претендує позивач було набуте подружжям « ОСОБА_6 » до 01.01.2004, то його правовий режим повинен визначатися за положеннями КпШС України.

Так, відповідно до ст. 22 КпШС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення містить ст. 60 СК України).

Конструкція вказаної норми свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування.

Згідно ст.24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Отже, спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності. При цьому не мають значення підстави, на яких майно придбане: куплене, одержане в результаті обміну чи у вигляді винагороди за працю. Не має значення також і те, на чиє ім`я виданий правовстановлюючий документ на майно (постанова Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у цивільній справі №318/1863/17).

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на те, що відповідачами висловлено позицію, яка зводиться до визнання обставин виниклого спору про що свідчить зміст їх заяв та відсутність доказів на спростування викладених позивачем доводів, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки підтверджені належними доказами.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3158,50 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину домоволодіння - задовольнити.

Визнати домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3158,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3158,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Куцевол

06 грудня 2023 року