Номер провадження: 22-з/813/225/23
Справа № 509/493/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
13.06.2023 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О.
суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.
за участю секретаря: Зейналової А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурська Валентина Семенівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурська В.С. про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Вказане судове рішення було оскаржено у апеляційному порядку ОСОБА_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була залишена без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року - залишено без змін.

03 травня 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Халдай І.В. до Одеського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат за надання правничої допомоги, у якій заявник просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 50000 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі залишення позову без задоволення - на позивача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частини третьої статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 скористалась своїм правом на подання заперечень проти розподілу витрат на правничу допомогу, та подала до суду апеляційної інстанції клопотання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині третьої статті 141 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені статтею 137 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що: «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що: «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

З матеріалів даної справи вбачається, що на підтвердження понесених заявником у суді апеляційної інстанції витрат на правничу допомогу, представник ОСОБА_1 - адвокат Халдай І.В., разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, надав суду апеляційної інстанції копії Договору про надання правничої допомоги від 20 травня 2021 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , та Договору про надання правничої допомоги від 20 травня 2021 року, укладеного між адвокатом Мусієнко А.Ю. та ОСОБА_1 .

Згідно пункту 1.1 кожного зі вказаних Договорів, Адвокати зобов`язуються здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і порядку, що визначені даним договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

ОСОБА_1 отримана правова допомога від адвоката Халдай І.В. у даній цивільній справі, за що сплачено грошові кошти в розмірі 35000 грн., за отриману правову допомогу від адвоката Мусієнко А.Ю. відповідачкою сплачено грошові кошти в розмірі 15000 грн.

01 квітня 2022 року адвокат Халдай І.В. за результатами вивчення документів надав ОСОБА_1 усну консультацію щодо перспективності вирішення даного спору у суді апеляційної інстанції, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги 20 травня 2021 року, складеним та підписаним Сторонами 03 травня 2023 року.

03 травня 2023 року адвокат Халдай І.В. та ОСОБА_1 підписали акт приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги від 20 травня 2021 року, згідно пунктів 2, 3 якого загальна вартість правничої допомоги по укладеному між Сторонами Договору складає 35000 грн., які Клієнт зобов`язався сплатити Адвокату не пізніше п`яти робочих днів з моменту підписання Сторонами даного акту.

Однак зі вказаного Акту вбачається, що адвокатом Халдай І.В. була надана ОСОБА_1 усна консультація, без вивчення документів, з питання законодавчого врегулювання правовідносин зі стягнення аліментів на суму 4000 грн., що не відноситься до предмету даного спору, а відтак, такі витрати не можуть бути віднесені до правової допомоги у цій справі.

04 квітня 2022 року адвокат Мусієнко А.Ю. за результатами вивчення документів також надав ОСОБА_1 усну консультацію щодо перспективності вирішення даного спору у суді апеляційної інстанції, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги 20 травня 2021 р., складеним та підписаним Сторонами 01 травня 2023 року.

01 травня 2023 року адвокат Мусієнко А.Ю. та ОСОБА_1, підписали акт приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги від 20 травня 2021 року згідно пунктів 2, 3 якого загальна вартість правничої допомоги по укладеному між Сторонами Договору складає 15000 грн., які Клієнт зобов`язався сплатити Адвокату не пізніше п`яти робочих днів з моменту підписання Сторонами даного акту.

Аналогічно вищевикладеному, у вказаному Акті зазначено, що адвокатом Мусієнко А.Ю. була надана усна консультація, без вивчення документів, з питання законодавчого врегулювання правовідносин зі стягнення аліментів на суму 3000 грн., що також не відноситься до предмету даного спору, у зв`язку із чим такі витрати не можуть бути віднесені до правової допомоги у цій справі.

Таким чином сума витрат на правову допомогу, надану ОСОБА_1 адвокатом Мусієнко А.Ю., становить 12000 грн.

Що стосується витрат в сумі 7000 грн. на прибуття адвоката Халдай І.В. до Одеського апеляційного суду з метою участі у судовому засіданні, призначеному на 01 листопада 2022 року об 11:00, то колегія суддів зазначає, що вказане судове засідання не відбулось у зв`язку із неявкою сторін, крім того, згідно розпорядження голови Одеського апеляційного суду №1 від 02 березня 2022 року зі змінами, розгляд справ за участі учасників судових проваджень не проводився, про що мало бути відомо адвокату.

Відповідно, вказані витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. не підлягають стягненню судом з ОСОБА_2

10 квітня 2023 року адвокат Мусієнко А.Ю. склав додаткові пояснення по даній справі та направив їх засобами електронного зв`язку (електронною поштою) до Одеського апеляційного суду, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги 20 травня 2021 року, складеним та підписаним Сторонами 01 травня 2023 року.

11 квітня 2023 року адвокат Халдай І.В. склав клопотання про долучення доказів та направив його засобами електронного зв`язку (електронною поштою) до Одеського апеляційного суду, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги 20 травня 2021 року, складеним та підписаним Сторонами 03 травня 2023 року.

11 квітня 2023 року адвокат Халдай І.В. прийняв участь у судовому засіданні у даній справі, що підтверджується протоколом судового засідання.

Зазначене судове засідання тривало з 12:18 год. до 12:35 год., тобто 18 хв., у зв`язку із чим колегія суддів погоджується із доводами представника ОСОБА_2 , що сума у розмірі 7 000 грн. за участь у вказаному судовому засіданні є значно завищеною та має бути зменшена до 3 000 грн.

25 квітня 2023 року о 12:45 адвокат Халдай І.В. прийняв участь у судовому засіданні у даній справі, що підтверджується протоколом судового засідання.

Вказане судове засідання тривало з 13:18 год до 14:13 год., тобто 55 хв., та завершилось постановленням судового рішення по суті справи, у зв`язку із чим колегія суддів вважає співмірними витрати адвоката на участь у даному судовому засіданні із заявленою сумою у розмірі 7 000 грн.

Таким чином, сума витрат на правову допомогу, надану ОСОБА_1 адвокатом Халдай І.В., становить 20 000 грн.

На підставі викладеного, з урахуванням часткової доведеності понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, на підставі положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, колегія суддів доходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, та стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 підтверджені витрати на правову допомогу, понесені заявником у суді апеляційної інстанції, в сумі 32 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурська Валентина Семенівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 32 000 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.В. Князюк