УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 953/9961/21

провадження № 61-16822ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Куксіна Станіслава Юрійовича на постанову Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Куксіна Станіслава Юрійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та визнання реєстрації права власності недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк»), приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Куксіна С. Ю. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та визнання реєстрації права власності недійсним.

08 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», Куксіна С. Ю. про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію прав на нерухоме майно, у якій просив визнати протиправними дії відповідачів щодо звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки у зв`язку з порушенням встановленого законодавством порядку реалізації такого права кредитора, та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 квітня 2021 року, індексний номер: 57663336, прийняте приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської областіКуксіним С. Ю.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року у прийнятті позовної заяви в уточненій редакції ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк», приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Куксіна С. Ю. про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію прав на нерухоме майно відмовлено. Провадження у вказаній справі закрито.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

27 листопада 2023 року приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Куксін С. Ю. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

Заявникпорушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у листопаді 2023 року вперше подано касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року. Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2023 року касаційну скаргу приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області

Куксіна С. Ю. повернуто.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав

та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета і підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу

в межах спірних правовідносин.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 у поданій заяві уточнив підстави позову в частині скасування державної реєстрації права власності за АТ «Сенс Банк», а тому обґрунтовано вважав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач змінив предмет та підстави позову.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Врахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Встановивши, що на час відкриття провадження у цій справі між сторонами існував спір, апеляційний суд правильно виходив з помилковості висновків місцевого суду про можливість закриття провадження з підстав відсутності предмета спору, зокрема, що немає оскаржуваного напису нотаріуса.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Поновити приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Куксіну Станіславу Юрійовичу строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 11 жовтня

2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Куксіна Станіслава Юрійовича на постанову Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Куксіна Станіслава Юрійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та визнання реєстрації права власності недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська