Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/803/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.12.2023смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря: Маташнюк О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , об`єднаної територіальної громади в особі Доманівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №212 від 07.07.1998 року укладений на Миколаївській Універсальній Товарно-Сировинній біржі і зареєстрований Вознесенським бюро технічної інвентаризації 08.08.1998 року за реєстровим №922 дійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.07.1998 р. позивач придбав у ОСОБА_2 житловий будинок із господарськими спорудами АДРЕСА_1 , житловою площею 45,0 кв.м.

Житловий будинок належав ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 14.09.1973 року. Будівництво будинку було завершено в 1979 році.

На момент укладення договору між сторонами була досягнута згода з усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, а саме: укладений сам договір, проведений розрахунок за ним.

Договір був зареєстрований на ОСОБА_3 товарно-сировинній біржі 07.07.1998 р. та зареєстрований у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю.

08.08.1998 Вознесенським МБТІ на договорі вчинений реєстраційний напис за реєстровим №922.

Наразі позивач дізнався, що укладений між ним та ОСОБА_2 договір є недійсним, так як не був посвідчений нотаріально.

На теперішній час посвідчити договір нотаріально не має змоги, оскільки договір пройшов державну реєстрацію права власності, а тому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №212 від 07.07.1998 р.

Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.08.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_4 надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

У підготовче судове засідання, призначене на 21.11.2023 р., як і в попередні призначені судові засідання, відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.

Представник відповідача об`єднаної територіальної громади в особі Доманівської селищної

ради Савін Д. у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, із матеріалів справи встановлено, що 07 липня 1998 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №212 житлового будинку з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_2 житловою площею 45,0 кв.м.

За умовами договору ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив зазначений житловий будинок з господарськими спорудами. Сторони кожний зі свого боку виконали всі умови договору, що підтверджується письмовим договором №212 від 07 липня 1998 р., посвідчений Миколаївською Універсальною товарно сировиною біржею, що підтверджується копією договору.

Договір зареєстрований у Вознесенському МБТІ, про що свідчить реєстраційний напис на договорі від 08.08.1998 р. за №922.

Житловий будинок належав ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 14.09.1973 року. Будівництво будинку було завершено в 1979 році, що підтверджується рішенням виконкому Доманівської селищної ради від 12.06.1981 року №95.

Відповідно до довідки від 11.11.2021 р. №2058 виданою ЦНАП Доманівської селищної ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.01.1999 р. по теперішній час зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (1963 року) 08 серпня 1998 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації Миколаївської області.

За змістом статтей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація Вознесенським міжміським бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за ОСОБА_1 права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на липень 1998 року не суперечила чинному законодавству.

Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 N 56, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 р. за N 31/1056 передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_2 , але нотаріально зазначений договір купівлі-продажу не оформили.

Крім того, суд встановив, що сторони виконали істотні умови договору, у зв`язку з чим, вважає, що позивач до суду звернувся на законних підставах з обґрунтованими вимогами, а тому, вважає можливим визнати за ним право власності на вказний житловий будинок з господарськими спорудами.

Судові витрати за клопотанням позивача суд не стягує.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з погосподарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 , укладений між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , посвідчений Миколаївською Універсальною товарно сировинною біржею за №212 07 липня 1998 р., зареєстрований у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, зареєстрований у Вознесенському МБТІ за реєстровим № 922 від 08 серпня 1998 р.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до п. 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положен ЦПК України у новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції.

Суддя : О. В. Кривенко