Справа № 159/2273/22 Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л.
Провадження № 22-ц/802/1087/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Черняк О. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_5 . За свого життя ОСОБА_5 у 2002 році склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів належну йому на праві власності земельну ділянку позивачу у цій справі ОСОБА_2 .

Позивач також зазначав, що він не знав про існування цього заповіту. Відповідачка ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем першої черги по закону, прийняла спадщину і оформила на себе інше спадкове майно.

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року у цій справі позов задоволено.

Ухвалено визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Бордюженко Е. Р. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 адвокат Бохонкович В. Є. просив апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Бордюженко Е. Р. залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бохонкович В. Є. апеляційну скаргу заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час і місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Судове засідання у цій справі призначено в приміщенні апеляційного суду на 15.00 годину 21 грудня 2023 року. Разом з тим представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Бордюженко Є. Р. через підсистему «Електронний суд» подала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв?язку з її хворобою, яке було зареєстроване в АСДР 21 грудня 2023 року о 16 годині 07 хвилин, тобто після закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, зокрема, у зв`язку з необізнаністю спадкоємця про наявність заповіту, а тому останньому слід надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

За матеріалами справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_5 (а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6 , якій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0228425 від 14 лютого 2001 року належала земельна ділянка, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка розміром 3,09 га, яку успадкував ОСОБА_5 .

23 серпня 2002 року ОСОБА_5 заповів цю земельну ділянку в користь свого внука позивача у цій справі ОСОБА_2 , 09 лютого 2009 року ОСОБА_5 оформив державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 099002 (а. с. 100, 103, 104, 9, 8).

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 23 березня 2007 року склав заповіт в користь своєї дочки ОСОБА_3 на таке спадкове майно жилий будинок з усіма надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,62 га, сертифікат на земельну частку/пай серії ВЛ № 0067041, виданий Ковельською райдержадміністрацією 11 грудня 1996 року (а. с. 66 зворот).

22 квітня 2010 року відповідачка у цій справі ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а. с. 73).

ОСОБА_2 у 2022 році подав до Другої Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , на що завідувач нотаріальної контори повідомила йому, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини і рекомендувала звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 14).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 зазначив, що він не є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 , строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки був необізнаний про наявність заповіту, а тому вважає, що існують підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як передбачено статтею 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1269 , частини 1 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як свідчить тлумачення частини 3 статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 , який не є спадкоємцем першої черги після смерті свого діда ОСОБА_5 , пропущено з поважних об`єктивних причин, оскільки необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Воля спадкодавця ОСОБА_5 на випадок його смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь ОСОБА_2 , оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах.

Окрім того, за матеріалами спадкової справи № 16, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 у поданій до Другої Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області заяві про прийняття спадщини не зазначила про наявність ще одного спадкоємця позивача ОСОБА_2 (а. с. 62).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлені у справі вимоги, оскільки такі доводи зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки і доказів і обставин в тому контексті, який, на переконання відповідачки, свідчить про відсутність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді