КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 2-126/11

провадження номер: 22-ц/824/14400/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року у складі судді Білоцької Л.В., у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04 листопада 2011 року у справі №2-126/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») заборгованість за кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року у розмірі 57 957 грн 36 коп. Станом на 12 квітня 2023 року вказане рішення не виконано, заборгованість за кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року не погашена.

Заявник вказував, що 17 грудня 2020 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір №UB-ОР/20-779 про відступлення права вимоги, згідно яким право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

26 листопада 2021 року представник «ФК «Кредит-Капітал», до закінчення строків пред`явлення виконавчого листа №2-126/2011 до виконання, звернувся до Макарівського районного суду Київської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі. Проте, 04 січня 2022 року ухвалою суду було відмовлено у задоволенні вказаної заяви з тих підстав, що строк пред`явлення виконавчого листа за вказаним рішенням суду сплив. Однак, на думку заявника, на момент подачі заяви про заміну стягувача, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено не було.

В обґрунтування відсутності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник вказав, що 05 березня 2020 року Макарівським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника) та завершено виконавче провадження у відповідності до норм законодавства.

Зазначав, що, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Строк пред`явлення виконавчого листа № 2-126/11 до виконання починає перебіг з 05 березня 2020 року та припиняється - 05 березня 2023 року.

Оскільки станом на дату подання заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заборгованість ОСОБА_1 не погашена, рішення Макарівського районного суду Київської області у справі №2-126/2011 не виконано, строк пред`явлення виконавчого листа сплив лише 05 березня 2023 року, то заявник вважає, що вказані обставини є поважними для поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З урахуванням наведеного, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило: замінити вибулого стягувача ПАТ «Універсал Банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у правовідносинах за виконавчим листом №2-126/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року та відшкодування судових витрат; поновити ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа на виконання рішення Макарівського районного суду у цивільній справі №2-126/2011 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на її необґрунтованість, неповноту з`ясування судом обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та порушенням судом норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не надано належної оцінки підставам для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, не взято до уваги положення закону щодо переривання строків виконавчого провадження.

Вказує, що 05 березня 2020 року Макарівським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника) та завершено виконавче провадження у відповідності до норм законодавства.

Отже, стягувач міг пред`явити виконавчий лист №2-126/11 до примусового виконання в строк до 03 березня 2023 року. Однак, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) в Україні, затверджено, що з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого продовжено з 20 травня 2023 року строком на 90 днів. Згідно з п.10.2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа №2-126/11 до примусового виконання перервався, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та вказаний строк продовжується з дня припинення або скасування воєнного стану, то вважає, що термін пред`явлення виконавчого листа №2-126/11 до виконання не пропущений та підлягає поновленню.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Оберемчук О.О., яка просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Кредит - Капітал», суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження переходу від ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги до позичальника ОСОБА_1 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року. Також заявником не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують поважність пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки, сплив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказані заявником причини пропуску такого строку суд першої інстанції визнав не поважними, що виключає можливість задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Макарівського районного суду Київської області 04 травня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року у розмірі 57 957 грн 36 коп., судовий збір у сумі 644 грн 11 коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн 00 коп. Дане рішення суду набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення, судом першої інстанції 15 березня 2011 року видано виконавчий лист №2-126/2011 та вказано, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання один рік.

05 березня 2020 року постановою заступника начальника відділу Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Булашенко В.О., виконавчий документ №2-126/2011 від 15 березня 2011 року повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник ОСОБА_1 за вказаною у виконавчому документів адресою не проживає, майно та доходи, на яке можливо звернути стягнення, відсутнє.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13 та залишена незмінною у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі 643/4902/14.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, ч.5 ст.442 ЦПК України передбачено, що положення ст. 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту наявної у матеріалах справи копії ухвали Макарівського районного суду Київської області від 04 січня 2022 року у справі №2-126/11 за заявою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач: ПАТ «Універсал Банк», боржник: ОСОБА_1 , як набрала законної сили, вбачається, що судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2020 року між акціонерним товариством «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір № UB-OP/20-779 про відступлення права вимог, згідно з умовами якого право вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у Реєстрі боргових зобов`язань, зокрема, позичальника ОСОБА_1 за зобов`язаннями за кредитним договором № CL40523 від 14 травня 2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» (а.с.7-8).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що у ст.204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять даних про те, що укладений між акціонерним товариством «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договір № UB-OP/20-779 про відступлення права вимог від 17 грудня 2020 року у встановленому законом порядку визнаний недійсним або є нікчемним в силу закону і таких доказів ОСОБА_1 суду не надав. Тому цей договір в силу ст.204 ЦК України є правомірним.

Таким чином, право вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року, яке виникло у нього на підставі договору про відступлення прав вимог № UB-OP/20-779 від 17 грудня 2020 року - презюмується.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ«ФК «Кредит-Капітал» в частині заміни сторони стягувача - ПАТ «Універсал Банк» його правонаступником -ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у виконавчому листі №2-126/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року та відшкодування судових витрат.

Однак суд першої інстанції на вказані вище норми закону і обставини, що встановлені ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 04 січня 2022 року, належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що матеріали справи не містять доказів підтвердження переходу від ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги до позичальника ОСОБА_1 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь - якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як зазначалось вище, 05 березня 2020 року постановою заступника начальника відділу Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Булашенко В.О., виконавчий документ №2-126/2011 від 15 березня 2011 року повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник ОСОБА_1 за вказаною у виконавчому документів адресою не проживає, майно та доходи, на яке можливо звернути стягнення, відсутнє. Також в постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк д 05 березня 2023 року (а.с.6)

Отже стягувач міг пред`явити виконавчий лист №2-126/11 до примусового виконання в строк до 05 березня 2023 року.

Разом з цим, відповідно до п.10-2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав законної сили 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», і станом на даний час воєнний стан не скасовано.

Відтак, строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-126/11 мав сплинути 05 березня 2023 року, проте є перерваним з 24 лютого 2022 року на підставі наведених вище вимог закону.

Даних обставин судом першої інстанції при розгляді справи враховано не було, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про те, що вказані заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є неповажними.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ«ФК «Кредит-Капітал» в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-126/11 на виконання рішення Макарівського районного суду від 04 травня 2011 року у справі №2-126/11.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення заяви, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задовольнити.

Замінити стягувача - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» на його правонаступника -товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у правовідносинах за виконавчим листом №2-126/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №CL40523 від 14 травня 2008 року та відшкодування судових витрат.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа на виконання рішення Макарівського районного суду від 04 травня 2011 року у цивільній справі №2-126/2011 за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: