Справа №:755/2334/23
Провадження №: 2/755/2230/23
"21" червня 2023 р. м.Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Коваленко І.В.,
при секретарі - Назаровій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, -
Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_1 постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ВП №52515448 від 04 жовтня 2016 року та вилучити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження від 09 листопада 2016 року, номер запису про обтяження 17362968.
23 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Дана постанова не скасована. Підстави для скасування вказаної постанови відсутні. Матеріали виконавчого провадження №52515448 знищено за перебігом терміну зберігання.
02.03.2023 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у зазначеній справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.
31.05.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у даній справі.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі виходячи з підстав викладених у змісті позовної заяви, просила прийняти рішення, яким їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Причини неявки в судове засідання не повідомив.
Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.
23 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».
Дана постанова не скасована.
Підстави для скасування вказаної постанови відсутні.
Матеріали виконавчого провадження №52515448 знищено за перебігом терміну зберігання.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року у справі № 754/20908/14-ц в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Дане рішення набрало законної сили.

Згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 75163265 від 23.09.2021 року, вказано, що арешт накладено, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП №52515448, виданий: 04.10.2016 року, видавник: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Черток Олександр Федорович, виконавчий лист № 754/20908/14-ц від 09.09.2016 року, вид обтяження: публічне обтяження, тип реєстрації: поточна, тип обтяження: арешт рухомого майна, зареєстровано: 09.11.2016 року, 17:24:23 за № 16042958 реєстратором: Гайдай Інна Олександрівна, Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Київська обл., об`єкт обтяження: все рухоме майно.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05.07.2022 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - задоволено. Знято арешт накладений на все майно ОСОБА_1 , що накладено, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП №52515448, виданий: 04.10.2016 року, видавник: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Черток Олександр Федорович, виконавчий лист № 854/20908/14-ц від 09.09.2016 року, вид обтяження: публічне обтяження, тип реєстрації: поточна, тип обтяження: арешт рухомого майна, зареєстровано: 09.11.2016 року, 17:24:23 за № 16042958 реєстратором: Гайдай Інна Олександрівна, Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Київська обл., об`єкт обтяження: все рухоме майно.

Термін дії обтяжень за № 16042958 від 09.11.2016 року становить до 09.11.2021 року.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 314606462 від 09.11.2022 року, номер запису про обтяження: № 17362968, державний реєстратор: Черток Олександр Федорович, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчого служби Головного управління юстиції у Київській області, Київська область; підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 52515448, виданий 04.10.2016, видавник: ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32298806 від 09.11.2016 року, Черток Олександр Федорович, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, Київська область; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; опис предмета обтяжень: все нерухоме майно.

Як вбачається з інформації, яка містить в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, ВП № 52515448 - завершено.

Згідно ч.1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним.

Таким чином, позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна- задовольнити.

Зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП №52515448, виданий: 04.10.2016 року, видавник: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, вид обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано: 09.11.2016 року, 17:01:13, номер запису обтяження № 17362968, (спеціальний розділ), державний реєстратор: Черток Олександр Федорович, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, Київська область.

Вилучити з державного реєстру обтяжень нерухомого майна відповідний запис про обтяження № 17362968 від 09.11.2016 року про арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) (адреса: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15);

Треті особи: ОСОБА_2 , (адреса: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя: