Єдиний унікальний номер справи 183/2923/22
Провадження № 2/183/828/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю: секретаря судового засідання Коссовича А. О.,

представника позивача адвоката Гергель К. О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Напари М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що 08 травня 2022 року відповідачем пошкоджено вентиляційну промислову витяжку на даху нежитлового приміщення, належного їй на праві власності, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке планувалось використовувати у якості закладу громадського харчування, однак через проведення ремонтних робіт на момент пошкодження витяжки заклад ще не працював. У результаті обстеження пошкоджень вентиляційної системи представником постачальника-монтажника системи вентиляції та кондиціювання на вищезазначеному об`єкті 08 травня 2022 року складено Дефектний акт щодо характеру пошкоджень та порядку їх усунення, відповідно до якого сума витрат на відновлення пошкодженого майна на дату складання акту становить 61 934,10 грн. і складається з вартості матеріалів у розмірі 29 984,10 грн. та вартості монтажних робіт та інших витрат у розмірі 31 950 грн. Крім того, позивач зазнала значних душевних та психічних страждань, пов?язаних із пошкодженням майна, оскільки неправомірними діями відповідача та наслідками таких дій було порушено нормальний ритм її життя. 3 огляду на спричинені пошкодження день відкриття закладу харчування було перенесено на майбутнє, що спричинило відсутність роботи, а як наслідок і відсутність заробітку. Тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном) та пошук інших засобів до існування, спричинили тяжкі психологічні страждання матері, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина. Тож розмір моральної шкоди позивач, з метою розумного та справедливого відновлення її порушених прав, оцінює у 30 000,00 грн. У зв`язку із зазначеним позивач просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну та моральну шкоду, що складається із збитків в розмірі 61 934,10 грн. та моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн., судові витрати в розмірі 18 827,40 грн., які складаються з судового збору в розмірі - 992,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі - 15 000,00 грн., витрати на судового експерта - 2 835,00 грн.

Відповідач, не погоджуючись з позовом, подав відзив, у якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що ним не вчинялись дії з пошкодження вентиляційної промислової витяжки, ті елементи системи витяжної вентиляції, які були ним прибрані з даху приміщення позивача, не пошкоджені, а також посилався на незаконність установки вентиляційної промислової витяжки.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечував проти доводів відповідача, посилаючись на правомірність свого звернення до суду та пред`явлених позовних вимог.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких вважав аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив необгрунтованими.

Ухвалою суду від 29 червня 2022 року позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 22 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року продовжено відповідачу ОСОБА_1 строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 20 липня 2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові та відповіді на відзив.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Свідок ОСОБА_3 надала у судовому засіданні показання, аналогічні поясненням, наданим працівникам поліції (а.с. 73).

Суд, заслухавши вступне слово та пояснення представника позивача, відповідача та його представника, допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Як установлено в судовому засіданні, позивачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення (вбудовано-прибудоване приміщення), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . На цьому об`єкті змонтовано систему вентиляції та кондиціонування, що підтверджується договором про надання послуг № 1207-1 від 12 липня 2021 року, специфікацією до договору № 1207-1 від 12 липня 2021 року, калькуляцією № 0406/2021-1, актом приймання-передачі наданих послуг від 16 лютого 2022 року (а.с. 7, 8-9, 10, 11).

З огляду на зміст зазначених письмових доказів, суд вважає доведеним факт наявності виконаної системи вентиляції і кондиціонування нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачеві. Підстави вважати установлення цієї системи вентиляції і кондиціонування з порушенням чинного законодавства у суду відсутні (а.с. 108).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу (Постанова Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 569/14230/15-ц (провадження № 61-7934св18).

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. А згідно зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зафіксовано у Висновку по результатам розгляду заяви, складеному ДОП СДОП ВП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Довбиш І., та затвердженому 25 травня 2022 року заступником начальника Новомосковського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, 08 травня 2022 року до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_1 пошкодив систему вентиляційної промислової витяжки, яка розташована у вбудовано-прибудованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить фізичній особі ОСОБА_2 . Матеріальний збиток складає 61 934 гривні 10 коп. У ході перевірки при опитуванні ОСОБА_1 останній факт пошкодження вентиляційної промислової витяжки частково підтверджує, пояснивши що нібито прибирав дах від сміття та іншого непотребу. У діях ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, але сума матеріального збитку є малозначною, тому даний факт не підлягає внесенню відповідної інформації до ЄРДР (а.с. 66).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08 травня 2022 року, складеного дізнавачем СД Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області, об`єктом огляду є вільна ділянка місцевості, що розташована біля буд. АДРЕСА_1 . Оглядом установлено, що з задньої сторони вказаного будинку є прибудоване приміщення одноповерхове, розташоване з правого боку від пекарні. З пристроєного приміщення виходить промислова оцинкована витяжка, яка проходить вертикально вздовж будинку. На асфальті біля входу до прибудованого приміщення лежать оцинковані труби, довжиною приблизно 2 м, 2,5 та 3 м, оцинковані «переходник, тройник та уголок», які мають сліди пошкодження по ободках з обох сторін частин та деформацію овалу труб; труба з «уголком» пом`ята (сплющена). На цьому огляд завершено. Під час огляду виявлено оцинковані труби системи вентиляції в кількості шести одиниць, які вилучені (а.с. 70).

Згідно з гарантійною розпискою ОСОБА_4 отримав на відповідальне зберігання наступне майно: оцинковані труби в кількості трьох одиниць, один «уголок», «тройник» та «переходник» оцинковані (а.с. 72).

Як пояснив ОСОБА_1 працівникам поліції 08 та 17 травня 2022 року та у судовому засіданні під час розгляду цієї справи, 08 травня 2022 року він здійснював прибирання сміття на даху одноповерхового нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Прибирав серед іншого металеві конструкції у вигляді труб, а саме їхні частини, так як вони були розібрані та просто лежали на даху; частини труб були різного розміру, різних конструкцій і він скинув їх з даху вказаної будівлі на підлогу.

У той же час суд критично ставиться до таких пояснень відповідача в тій частині, що на даху лежали окремі фрагменти труб і система вентиляції не була змонтована, оскільки вони спростовуються письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, а саме договором про надання послуг № 1207-1 від 12 липня 2021 року та актом приймання-передачі надання послуг від 16 лютого 2022 року, відповідно до яких зроблено поставку та монтаж системи вентиляції приміщення громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 11).

Таким чином, суд приходить до висновку, що шкода була спричинена позивачеві з вини відповідача, а тому підлягає відшкодуванню останнім.

Щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 61 934,10 грн., до складу якої входить вартість матеріалів у розмірі 29 984,10 грн. та вартість монтажних та інших витрат в розмірі 31 950,00 грн., виходячи із необхідності повного демонтажу вже установленої системи вентиляції та монтажу нової системи вентиляції в повному обсязі.

Водночас, судом установлено, що пошкоджено лише частину конструкції системи витяжної вентиляції, у розмірі 5 м2, оскільки зібраними у справі доказами не підтверджено пошкодження 25 м2 з 30 м2 системи витяжної вентиляції, як і не доведено неможливість їх подальшої експлуатації та неможливість ремонту лише пошкодженої частини та необхідності демонтажу старої і монтажу нової системи вентиляції в повному обсязі. А тому підлягає відшкодуванню вартість 5 м2 повітропроводу, що складає 3 335,60 грн., та пропорційно: вартість монтажних робіт у розмірі 1 600 грн., транспортні та заготівельні роботи у розмірі 866,67 грн., витратні матеріали та кріплення у розмірі 1 100 грн.

Наявними у справі доказами, зокрема матеріалами, зібраними 08 травня 2022 року співробітниками Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області, не встановлено пошкодження 08 травня 2022 року ОСОБА_1 силового кабелю та клемної колодки. А тому підстав для відшкодування відповідачем шкоди в цій частині судом не установлено.

Одночасно з висновком суду про відшкодування відповідачем позивачеві вартості повітропроводу, пошкоджені елементи якого передані ОСОБА_4 на відповідальне зберігання (а.с. 72), суд приходить до висновку, що частини повітропроводу, передані на зберігання ОСОБА_4 , а саме: оцинковані труби в кількості трьох одиниць, підлягають поверненню відповідачу після відшкодування шкоди відповідачем позивачеві, оскільки залишення у позивача оцинкованих труб в кількості трьох одиниць, переданих на відповідальне зберігання.

Щодо моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 5, 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Оскільки, судом установлено, що з вини відповідача ОСОБА_1 позивачеві ОСОБА_2 було завдано матеріальну шкоду, в результаті чого їй завдана також і моральна шкода, яка виразилася у душевних та психічних стражданнях, пов?язаних з пошкодженням майна, порушенні нормального ритму життя.

Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину його душевних страждань, факт того, що вина відповідача у пошкодженні майна позивача доведена, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору та пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 412, 21 грн., пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 902,27 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 грн. відшкодування моральної шкоди, 412,21 грн. відшкодування судових витрат у вигляді справленого судового збору та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, а всього 10 314 (десять тисяч триста чотирнадцять) грн. 48 коп.

Зобов`язати ОСОБА_2 після відшкодування шкоди передати ОСОБА_1 оцинковані труби в кількості трьох одиниць, передані ОСОБА_4 на відповідальне зберігання відповідно до гарантійної розписки, наданої останнім Новомосковському РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

-ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

-ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено та підписано 21 грудня 2023 року.

Суддя Г.Є. Майна