Провадження №6/522/848/23
УХВАЛА

19 грудня 2023 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні (стягувача), відкритому на підставі виконавчого напису №14996, вчиненого 27.01.2021 року, заінтересовані особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Мельник Юрій Анатолійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс»,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одест 12.10.2023 року надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача його правонаступником у виконавчому проваджені №64499609 про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі виконавчого напису нотаріуса №14996 від 27.01.2021 року.

Матеріали заяви суддя отримала 13.10.2023 року.

Ухвалою суду від 30.10.2023 року заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадження) прийнято до провадження та призначено судове засідання на 06.11.2023 року.

У судове засідання призначене на 06.11.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 19.12.2023 року.

У судове засідання призначене на 19.12.2023 року представник ТОВ «Дебт Форс» не з`явився, в заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив зазначену заяву розглядати без участі представника заявника.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про заміну позивача (стягувача) не перешкоджає розгляду цього питання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 22.12.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про заміну стягувача, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. перебуває виконавче провадження №64499609, відкрите на підставі виконавчого напису №14996, вчиненого 27.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 13 933,78 грн., що підтверджується що підтверджується копією Постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2021 року (а.с.5) та Інформацією про виконавче провадження, сформованої 19.12.2023 року. Зазначене виконавче провадження на дату розгляду справи припинено.

При цьому копію виконавчого напису суду не було надано.

Крім того, з матеріалів даної справи не можливо встановити, між ким та коли було укладено угоду, на підставі якої виникла вищевказана заборгованість.

15.02.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір №15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту (а.с.10зв.- 13).

Відповідно до п.2.1 Договору №15-02/23 за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та №З до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п.5.2 Договору №15-02/23, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.

Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №15-02/23 підписаний 15.02.2023 року.

Згідно витягу з Реєстру Боржників, права вимоги відступлено за кредитним договором №33285 щодо боржника ОСОБА_1 на загальну суму боргу 9 592,82 грн.

30.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір №30-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту (а.с.15-17).

Відповідно до п.2.1 Договору №30-05/23, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п.5.2 Договору №30-05/23, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.

Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №30-05/23 підписаний 30.05.2023 року.

Згідно витягу з Реєстру Боржників, права вимоги відступлено за кредитним договором №33285 щодо боржника ОСОБА_1 на загальну суму боргу 9 592,82 грн.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (частина п`ята статті 15 Закону про виконавче провадження).

Наявність судового рішення (чи рішення іншого органу) про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили (чи рішення іншого органу), полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Таким чином, судом встановлено факт передачі/прийняття прав вимоги за кредитним договором №33285 щодо боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Кампсіс Фінанс», а потім від ТОВ «Кампсіс Фінанс» до ТОВ «Дебт Форс», тому суд дійшов висновку, що ТОВ «Дебт Форс» має право вимагати здійснення заміни сторону ТОВ «Вердикт Капітал», як стягувача у виконавчому провадженні №64499609, яке відкрито 15.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Ю.А.

Проте, суд звертає увагу на те, що здійснюючи відступлення права вимоги, кредитор передає свої права не за договором у цілому (оскільки договір може охоплювати багато зобов`язань), а у розрізі конкретного (их) зобов`язання (нь).

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Сам же обсяг і зміст прав, що передаються, визначається первісним кредитором та новим кредитором за їх згодою. При цьому, первісний кредитор не зобов`язаний передавати повний обсяг своїх прав новому кредитору. За умови подільності зобов`язання, може мати місце часткова заміна кредитора.

Законодавство вимагає від суду, під час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, необхідності встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

В даному випадку, з наданих суду доказів вбачається, що у виконавчому провадженні №64499609, яке відкрито 15.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Ю.А., з боржника ОСОБА_1 стягується сума заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 13 933,78 грн.

Проте, виходячи з Додатку №3 до Договору №15-02/23 та Додатку №3 до Договору №30-05/23, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» прийняло, а потім ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило, а ТОВ «Дебт Форс» прийняло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №33285 лише на суму 9 592,82 грн.

Отже, в даному випадку, право вимоги передано не в повному обсязі, а лише в частині вимог на суму 9 592,82 грн.

Крім того, заявник не надає суду Договір, на підставі якого виникла у ОСОБА_1 заборгованість, не надає копію виконавчого напису, на підставі якого відкрито виконавче провадження, чим позбавляє суд можливості переконатися в тому, хто саме є стягувачем, та в тому, що передані права вимоги до боржника ОСОБА_1 відповідають обсягу його зобов`язань перед кредитором.

Згідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, перебування на виконанні у приватного виконавця Мельник Ю.А. виконавчого напису №14996 від 27.01.2021 року, за яким з ОСОБА_1 має бути стягнуто 13 933,78 грн. боргу, зобов`язує приватного виконавця стягнути з боржника на користь визначеного стягувача зазначену суму боргу повністю.

Відтак, заміна сторони стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Дебт Форс» призведе до фактичного отримання останнім права вимоги до ОСОБА_1 у розмірі, більшому, аніж передбачено згодою сторін, що є порушенням вимог ст.514 ЦК України, фактичною зміною умов матеріального правонаступництва, а тому у заміні сторони виконавчого провадження має бути відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву представника ТОВ «Дебт Форс» такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 260, 261, 263, 268, 353-354, 442 ЦПК України, ст.ст.11, 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні (стягувача), відкритому на підставі виконавчого напису №14996, вчиненого 27.01.2021 року, заінтересовані особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Мельник Юрій Анатолійович, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду виготовлено 22.12.2023 року.

Суддя Л.В.Домусчі