Провадження №2/592/3668/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 14.12.1998 вона перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання. 07.04.2020 звільнилася з роботи у зв`язку з переведенням працівника за його згодою в АТ «СМНВО-Інжиніринг» (п.5 ст.36 КЗпП України).

На день звільнення з роботи АТ «Сумське НВО» нарахувало їй заборгованість з заробітної плати у сумі 60027 грн 54 коп, але виплатити її відмовилося. Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.117 КЗпП України, відповідач має виплатити їй середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату в сумі 60027 грн 54 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 470 957 грн 87 коп.

Ухвалою суду від 29.11.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 14.12.1998 перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання.

07.04.2020 вона звільнилася з роботи у зв`язку з переведенням працівника за його згодою в АТ «СМНВО-Інжиніринг» (п.5 ст.36 КЗпП України).

Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 7-8).

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Судом встановлено, що в день звільнення позивачки АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

Згідно розрахункових листів, заборгованість по заробітній платі перед позивачкою становить 60 027 грн 54 коп, (цех 014-2018-2019р.р. 34751,65 грн, цех 014-2020р.-2458,67 грн, цех 016 2018-2019р.р. 10014,31 грн, цех 022- 2018р. 12802,91 грн), а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки (а.с.9-10).

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З наданого позивачем розрахунку, вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 647 грн 81 коп.

Період затримки розрахунку при звільненні позивача складає 727 днів враховуючи п`ятиденний робочий тиждень (з 08.04.2020 по 19.07.2022 по з 19.07.2022 по 19.01.2023), а тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 470 957 грн 87 коп (647, 81х727 = 470957,87).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України, необхідно враховувати:

1) розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

2) період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

3) ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

4) інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника.

Позивачка була звільнена у зв`язку з переведенням на іншу роботу, на момент звільнення заборгованість по заробітній платі становила 60027 грн 54 коп. З позовною заявою вона звернулася через три роки, будь-яких поважних причин, які завадили їй звернутися до відповідача з вимогою про сплату заборгованості в більш ранній строк, суду не повідомлено. Також позивачкою не вказано яких майнових втрат, пов`язаних із затримкою розрахунку, вона зазнала.

Отже, вбачається очевидна неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, діями позивача та відповідача, а тому суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат в розмірі 60 000 грн.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 60027 грн 54 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 60 000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст.116,117 КЗпП України, ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (місцезнаходження: м. Суми, вул. Британська, буд.58) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі в сумі 60 027 грн 54 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 60 000 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави 1073 грн 60 коп. судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.В. Шияновська