Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3625/23
Провадження № 2-др/711/141/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Скляренко В.М., розглянувши в порядку письмового проваддення заяву відповідачки за первісним позовом позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебувала на розгляді цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості.

30.11.2023р. суд ухвалив рішення, яким вирішив відмовити у задоволенні як первісного та і зустрічного позовів.

08.12.2023р. на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява відповідачки за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом про ухвалення додаткового рішення у справі, яким остання просить стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на її користь витрати з оплати правової допомоги в розмірі 16 000 грн. В обґрунтування своїх вимог в заяві зазначено, що у зв`язку з розглядом судом справи відповідачка користувалась правовою допомогою адвоката Постригань Т.Л., з якою було укладено договір про надання правничої допомоги від 10.06.2023р. На оплату послуг адвоката відповідачкою витрачено 16 000 грн., які слід стягнути з позивача.

Також відповідачкою заявлене клопотання про поновлення строку подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, яке обґрунтоване тим, що копію вступної та резолютивної частини рішення суду від 30.11.2023р. відповідачка отримала в електронному кабінеті 05.12.2023р., а опубліковане відповідне рішення було 04.12.2023р. Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення у справі подана через три дні після отримання вступної та резолютивної частини рішення суду, то відповідачка вважає, що пропустила п`ятиденний строк з поважних причин і просить його поновити.

12.12.2023р. на адресу суду надійшло клопотання відповідачки, в якому вона просила розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без її участі та без участі її представника. Додатково зазначила, що підтримує свої вимоги про ухвалення додаткового рішення суду про компенсацію їй витрат на правову допомогу.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Судове засідання з розгляду справи було призначене на 18.12.2023р., проте у зв`язку з неявкою всіх учасників справи судове засідання з розгляду справи не проводилось, а розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ч. 13 ст. 7, ч. 9 ст. 10, ст. 11, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, внаслідок чого на підставі ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою постановлення ухвали у її вступній частині зазначено не дату судового засідання, на яку було призначено судовий розгляд (18.12.2023р.), а дату складання повного тексту ухвали (22.12.2023р.), що відповідає правовій позиції, сформованою Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 05.09.2022р. у справі №1519/2-5034/11.

Надаючи оцінку доводам відповідачки, викладеним у заяві про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За матеріалами справи судом встановлено, що у зустрічному позові відповідачкою було викладене клопотання про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат у строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Натомість в судове засідання з розгляду справи, в якому ухвалювалося судом рішення по суті спору, відповідачка не з`явилась, але заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Копія вступної і резолютивної частин рішення суду була опублікована 04.12.2023р., а заява відповідачки про ухвалення додаткового рішення суду про розподіл судових витрат надійшла до суду 08.12.2023р.

Отже, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів щодо обізнаності відповідачки про ухвалення судом остаточного рішення у справі від 30.11.2023р. раніше, ніж таке рішення було опубліковане, то строк подання нею заяви про ухвалення додаткового рішення суду пропущений з поважних причин і підлягає поновленню задля належного забезпечення реалізації відповідачем її процесуальних прав. Тож суд доходить висновку про необхідність поновити відповідачу строк подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Надаючи оцінку доводам заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.

Аналіз змісту п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України свідчить, що підставою для ухвалення додаткового рішення суду про розподіл судових витрат є не вирішення судом такого питання під час ухвалення остаточного рішення по справі.

Разом з тим, в даному випадку, за наслідками розгляду справи судом ухвалено рішення про відмову у первісному та зустрічному позові. В мотивувальній частині повного тексту рішення суду від 30.11.2023р. судом було зазначено, що оскільки вимоги обох сторін не підлягають задоволенню, то понесені сторонами судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, слід виснувати, що судом при ухваленні рішення по справі вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами і вирішення такого питання ґрунтується на положеннях п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

В цьому контексті суд звертає увагу, що подання відповідачем зустрічного позову не змінює його первинного процесуального статусу як учасника справи, проте для вирішення питання про розподіл судових витрат це має істотне значення. Натомість, подання відповідачем зустрічного позову зумовлює необхідність розгляду його вимог та надання судом оцінки таким вимогам не тільки в контексті їх противаги первісним позовним вимогам, а і в контексті їх окремої обґрунтованості та правомірності, зокрема наявності підстав для застосування способу захисту про який заявляє відповідач у зустрічному позові. Отже, відмова у зустрічному позові має для відповідача такі ж правові наслідки, як і відмова у первісному позові для первісного позивача, що відповідає принципу пропорційності цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи що при ухваленні остаточного рішення по справі по суті вимог по первісному та по зустрічному позову, судом було вирішено питання про розподіл судових витрат у такий спосіб, коли кожна сторона самостійно несе понесені нею судові витрати, то підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат відповідачки на правову допомогу відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 11-13, 72, 81, 82, 133, 141, 142, 270 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

у х в а л и в:

Поновити відповідачці за первісним позовом позивачці за зустрічним позовом ОСОБА_1 пропущені процесуальні строки на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 711/3625/23.

В задоволенні заяви відповідачки за первісним позовом позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 22 грудня 2023 року.

Головуючий: В.М. Скляренко