К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року місто Київ

справа № 369/8307/23

провадження № 22-ц/824/14178/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі судді Янченка А.В. від 16 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу квартири.

15 серпня 2023 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва, посилаючись на те, що в провадженні цього суду перебуває справа за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 серпня 2023 року справу передано на розгляду до Господарського суду міста Києва на розгляді якого перебуває справа № 910/10936/23 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що позов було подано без додержання вимог статті 175 ЦПК України, всупереч цьому суд не розглянув клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху; встановивши, що в провадження суду господарської юрисдикцій перебуває справа про банкрутство відповідача, суд повинен був закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що підставою для звернення ОСОБА_3 до суду стало невиконання ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення сплаченого авансу в розмірі 229 099 грн. За період прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просила стягнути з відповідача три проценти річних в сумі 11 459 грн. 95 коп., інфляційні втрати в сумі 72 227 грн. 69 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі № 910/10936/23 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Водночас, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів

про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21 жовтня 2019 року в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, прийнятий Верховною Радою України наприкінці 2018 року та набрав чинності 21 квітня 2019 року. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу, подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом?. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства, розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу квартири, відкрито 6 червня 2023 року.

Провадження у господарській справі № 910/10936/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність відкрито на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 20 липня 2023 року.

Враховуючи вказані норми процесуального права та висновки Верховного Суду, суд першої інстанції законно та обґрунтовано передав справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу квартири, до Господарського суду міста Києва, в провадженні якого перебуває господарська справа № 910/10936/23 про неплатоспроможність фізичної особи- боржника ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки норми Кодексу України з процедур банкрутства є спеціальними і у частині 3 статті 7 цього Кодексу чітко передбачено, що у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) матеріали справи передаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності позовної заяви вимогам статті 175 ЦПК України не є підставою для скасування ухвали суду щодо передачі справи за підсудністю. Відповідач не позбавлений права заявити відповідне клопотання про залишення позовної заяви без руху безпосередньо до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: