Справа № 708/757/23
Номер провадження № 2-з/708/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі :

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі - Тендітній Л.В.,

розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

До Чигиринського районного суду Черкаської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Разом з позовом подана заява від представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій вказує на те, 14.102022 року між позивачкою та відповідачко. було укладено договір позики, заяким остання позичила у позивачки гроші - 2800 доларів США та зобов`язалася повернути їх до 14.01.2023року. Однак, у зазначений термін, відповідачка своє зобов`язання не виконала, вимогиповернути гроші - нехтувала.а тому позивачка звернуласядо суду із позовною заявою про стягнення боргу.

Оскільки, відповідачка, протягом вського часу дії договору та після настання терміну повернення боргу, не вжила ніяких заходів для виконання зобов`язання, позивачка сподівається, що стягнення боргу буде здійснено за рахунок реалізації органами ДВС наявного у відповідачки майна. Крім того, позивачка обгрунтовано припускає, що відповідачка, з метою уникнення цього, вчинить дії по відчуженню наявного у її власності майна.

Згілно інформаційних довідок, у власності відповіачки перебуває житловий будинок та земельні ділянки. А тому, позивачка просить накласти арешт на майно, яке належить відповідачці.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та додатки до неї, суд доходить висновку про те, що вказана заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З наведеного випливає, що відомості, зокрема, про те, на яке саме майно позивач просить накласти арешт , яка вартість такого майна, є необхідними для забезпечення позову.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Так, зі змісту заяви вбачається, що предметом позову є стягнення боргу за договором позики у розмірі 2800 доларів США, 3% річних у розмірі 45 доларів США.

Загалом, оскільки предметом позову є стягнення суми коштів у розмірі 2800 доларів США, 3% річних у розмірі 45 доларів США., накладення арешту на належне боржникам майно, як вид забезпечення позову, може бути застосований шляхом накладення такого арешту лише в межах ціни позову.

Представниом позивачки не подано до суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що відповідачка протягом періоду, про який стверджує сам представник у заяві, вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, тощо).

Таким чином саме лише посилання в заяві на намір відповідачки вчинити дії по відчуженню наявного у її власності нерухомого майна без наведення відповідного обґрунтування , не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З матеріалів заяви вбачається, що представнком позивачки не наведено обґрунтованих підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належне відповідачці, впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання ймовірного рішення суду про задоволення вимог позову про стягнення грошових коштів.

Крім того, у поданій заяві відсутнє обґрунтування співмірності заявленого способу забезпечення позову із заявленими вимогами позовної заяви.

Так, представник позивача не долучає до заяви про забезпечення позову відомості щодо вартості вищевказаного майна, що позбавляє суд можливості вирішити питання про співмірність заявлених позивачкою позовних вимог відносно вартості майна, щодо якого остання просить суд застосувати заходи забезпечення позову, відтак заява про забезпечення позову суперечить поняттю співмірності, яке передбачене ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Виходячи із викладеного, вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд доходить висновку про необґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивачки - ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко