Провадження № 22-ц/4808/1479/23
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Томин
У Х В А Л А

22 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Струтинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ботвінцева Гліба Анатолійовича про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2023 року, постановленою в складі судді Домбровської Г.В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання батьком своїх дітей,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання батьком своїх дітей.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає дану ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що підставою для відмови у відкритті провадження у справі суд першої інстанції вказав, що фактично передумовою звернення до суду в порядку цивільного судочинства (окремого провадження) стала відмова органу Державної прикордонної служби України у перетині заявником державного кордону у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували самостійне виховання ним дітей. А таке рішення органу Державної прикордонної служби України є предметом самостійного оскарження в порядку адміністративного судочинства. Отже подана заява не підлягає розгляду в окремому провадженні.

Натомість, апелянт вважає, що ним подано до Івано-Франківського міського суду заяву в порядку ст. 315 ЦПК України з дотриманням вимог ст. 318 даного Кодексу. А суд не встановив і не обґрунтував в ухвалі яким чином розгляд по суті заяви ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання дітей пов`язується чи буде пов`язуватися з наступним вирішенням спору про право оскарження рішення органу Державної прикордонної служби України про відмову у перетині кордону, не обґрунтував чому на думку суду між заявником та даним органом держави станом на момент подачі до суду заяви в порядку окремого провадження вже існує спір про право, чим підтверджується необхідність ОСОБА_1 оскаржувати до адміністративного суду рішення Державної прикордонної служби України, і чому у випадку встановлення факту самостійного виховання заявником своїх дітей така необхідність залишиться.

Вважає, що суд безпідставно посилався на доводи Верховного Суду, які містяться в ухвалі від 27.09.2023 року у справі №201/5972/22, оскільки цією ухвалою справу не розглянуто по суті, а обґрунтовано необхідність передачі її на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

На його думку, постановлена судом ухвала порушує його право на доступ до правосуддя.

Просить оскаржувану ухвалу суду від 30 жовтня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Івано-Франківським апеляційним судом за поданою апеляційною скаргою 22 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження, а 04 грудня 2023 року справу призначено до розгляду на 18 грудня 2023 року на 10 год. 30 хв.

18 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Ботвінцев Г.А. подав до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №201/5972/22.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ботвінцев Г.А. подав до суду клопотання про розгляд заяви про зупинення апеляційного провадження у справі без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомила, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі може бути прийняття палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду до свого розгляду іншої справи у подібних правовідносинах (ст. 403 ЦПК України).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

В іншій справі, Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, №28342/95, §61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року).

Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. THE UNITED KINGDOM, №20166/92, §36, ЄСПЛ, від 22 листопада 1995 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четвертої статті 263 ЦПК України).

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 вересня 2023 року передано на розгляд Великої Палати, з підстави, передбаченої частиною п`ятою статті 403 ЦПК України, справу №201/5972/22.

У цій справі заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту самостійного виховання дитини, зокрема, з метою (згідно з доводами заявника) отримання соціальної допомоги як батько, що самостійно виховує дитину, а також отримання відстрочки від мобілізації.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначав, що правова проблема постає під час дії правового режиму воєнного стану у значній кількості поданих заяв, позовів на території України про встановлення факту самостійного виховання дитини (інших фактів, які пов`язані з реалізацією права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації) чи оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що перебували та перебувають на розгляді в судах та рішення у яких можуть бути винесені найближчим часом.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року справу №201/5972/22 прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Станом на сьогодні перегляд цієї справи в касаційному порядку не закінчено.

Правовідносини та правове регулювання, спір з приводу яких вирішується апеляційним судом у даній справі, є подібними до правовідносин та правового регулювання, які є предметом розгляду у справі №201/5972/22.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 252, 253, 260, 261, 381, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ботвінцева Гліба Анатолійовича задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі №344/20305/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання батьком своїх дітей до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №201/5972/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2023 року.