Справа № 214/654/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання рухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення вартості частини майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 уточнивши зміст позову, та просить суд: визнати транспортний засіб марки Volkswagen CC Sport, р/н НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_2 спільною сумісною власністю її та ОСОБА_2 як подружжя; стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки Volkswagen CC Sport, р/н НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_2 , відчуженого відповідачем без її згоди та відома, у розмірі 183 550 грн. 50 коп. В обгрунтьування вимог зазначено, що 05 лютого 2005 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого вони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склались, фактично стосунки між ними припинені та наразі на розгляді суду перебуває справа про розірвання шлюбу. За час шлюбу за спільно нажиті кошти подружжя набуло у спільну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 по 1/2 частці кожен, а у 2020 році автомобіль марки Volkswagen CC Sport, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Право власності на автомобіль при його придбанні було зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 з урахуванням її усної згоди на таку реєстрацію права власності. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 18 січня 2023 року, ринкова вартість автомобіля станом на дату проведення оцінки становить 367 101 грн. 00 коп. Враховуючи набуття автомобіля у власність в період перебування сторін у шлюбі, таке майно є їх спільною сумісною власністю з рівністю часток кожного з них. Однак порушуючи її права як співвласника, без її відома та згоди, відповідач ОСОБА_2 у 2022 році здійснив продаж вказаного автомобіля на користь третьої особи свого батька ОСОБА_4 . При переоформленні права власності на спірний автомобіль було змінено державний реєстраційний номер з « НОМЕР_3 » на « НОМЕР_1 », про що їй стало відомо у листопаді 2022 року. Однак, фактично автомобіль залишився у користуванні ОСОБА_2 , який користується ним кожного дня. Враховуючи вказані обставини, вважає, що має право на компенсацію половини вартості автомобіля марки Volkswagen CC Sport, р/н НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_2 , як об`єкта спільної сумісної власності, відчуженого відповідачем без її відома та згоди, тому просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 15 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Заочним рішенням суду від 13 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року за заявою відповідача скасовано заочне рішення у цій справі, призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, на вимогах наполягають та просять узяти до уваги повторну неявку відповідача у судове засідання, який не повідомив причин таких неявок та не надав доказів поважності.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, визначеному ст.128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, суд доходить до таких висновків.

Як установлено судом та не оспорюється учасниками процесу, 05 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб (а.с.11).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року у справі 214/4845/22 розірвано шлюб укладений 05 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Під час перебування сторін у шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу №7179/20/004879 від 26 травня 2020 року, укладеного між СГ ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у власність автомобіль марки Volkswagen CC Sport, номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_2 , 2010 року випуску, тип легковий, колір чорний, Перереєстрація транспортного засобу проведена 23 червня 2020 року ТСЦ МВС №1243 на ОСОБА_2 з видачею номерного знаку НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 . Факт укладення договору купівлі-продажу та реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_2 підтверджується відповіддю ТСЦ МВС №1248 від 21 квітня 2023 року №31/4-1248-519 (а.с.70).

Із вказаної відповіді ТСЦ МВС №1248 також встановлено, що 08 липня 2022 року на підставі договору купівлі-продажу №5810/22/000387 від 08 липня 2022 року, укладеного СГ ФОП ОСОБА_7 в ТСЦ №1243, було проведено перереєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen CC Sport, номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_2 , на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_5 з видачею номерного знаку НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію СТТ НОМЕР_6 .

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу (а.с.71), що після проведення тех. операції «308-пеереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу (СГ) №5810/22/000387 від 08 липня 2022 року» власником став ОСОБА_4 , який обліковується як дійсний власник автомобіля.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що в силу презумпції віднесення майна до спільної сумісної власності подружжя, рухоме майно автомобіль марки Volkswagen CC Sport, номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_2 , нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю з рівністю часток. Оскільки відповідач здійснив відчуження майна без її відома та згоди після припинення стосунків, вона має право на компенсацію половини вартості такого майна. Вартість майна визначила відповідно до звіту-оцінки транспортного засобу від 18 січня 2023 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 за середньою ринковою вартістю транспортного засобу станом на 18 січня 2023 року в розмірі 367 101 грн. 00 коп., відповідно вартість 1/2 частини автомобіля складає 183 550 грн. 50 коп. (а.с.16-28).

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в статті60 СК України.

Так, відповідно до статті 60 СК України, яка встановлює презумпцію віднесення майна до спільної сумісної власності подружжя, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч.ч.1, 4 ст.65 СК України).

Згідно з частиною першою статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При цьому, порядок розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки, що є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя, а в разі неподільності присудження одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними, або реалізації через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки, що регламентовано статтею 71 СК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №755/20923/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц, від 09 грудня 2020 року у справі №301/2231/17 зазначено, що «...у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна…». Аналогічна позиція з цього приводу також висловлена Верховним Судом у постанові від 17 серпня 2022 року у справі №545/2396/20, яка мала ідентичний предмет та підстави позову з даною справою.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з того, що спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, що ним у судовому засіданні не спростовано, тому в такому випадку позивач має право на грошову компенсацію половини вартості спірного транспортного засобу.

При цьому, визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, суд виходить з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з них, визначається виходячи з вартості аналогічних транспортних засобів на час поділу майна, що відповідає правовому висновку, викладеному, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц.

У постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 Верховний Суд зазначив, що «…у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість».

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт-оцінку транспортного засобу від 18 січня 2023 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , за яким середня ринкова вартість автомобіля марки Volkswagen CC Sport, номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_2 , 2010 року випуску, колір чорний, тип легковий, станом на 18 січня 2023 року складає 367 101 грн. 00 коп., відповідно вартість 1/2 частини автомобіля складає 183 550 грн. 50 коп. (а.с.16-28).

При розгляді справи суд забезпечив обом сторонам можливість надати докази на підтвердження їх вимог та заперечень. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля жодних доказів суду не надав, хоча посилався на це, як на підставу для скасування заочного рішення, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової авто-товарознавчої експертизи, а тому суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягають врахуванню під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ухвалення рішення на користь позивача, понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 830,60 грн.. та 1 078,60 грн. (а.с.1, 38), сплачені за вимоги майнового та немайнового характеру, вони підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Стосовно відшкодування витрат, понесених на оплату за проведення оцінки спірного майна в сумі 1 000,00 грн., то у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення позивач таких витрат, тому відшкодуванню не підлягають.

Суд вважає необхідним зауважити про помилковість зазначення позивачем у вимогах про поділ спірного автомобіля р/н НОМЕР_1 , оскільки вказаний державний номерний знак виданий ТСЦ вже на нового власника автомобіля ОСОБА_4 , в той час як при набутті автомобіля у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їм було видано інший державний номерний знак - р/н НОМЕР_3 , який задля чіткої правової визначеності при вирішенні спору щодо поділу майна, що вже не перебуває у власності подружжя, слід вказати у резолютивній частині рішення.

Керуючись статями 13, 141, 258-259, 263-265, 273, 354, 355ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 про визнання рухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення вартості частини майна повністю.

Визнати транспортний засіб марки Volkswagen CC Sport, р/н НОМЕР_3 , номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_2 , 2010 року випуску, колір чорний, об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 183 550 (сто вісімдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 50 коп. - компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки Volkswagen CC Sport, р/н НОМЕР_3 , номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_2 , 2010 року випуску, колір чорний, відчуженого ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу №5810/22/000387 від 08 липня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 2 909 (дві тисячі дев`ятсот дев`ять) гривень 11 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , місця проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 22 грудня 2023 р.

Суддя А.В. Ткаченко