4-с/465/30/23
У Х В А Л А

судового засідання

23.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т-Р.А.

стягувача ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

представника боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),-

встановив:

Державне спеціалізоване підприємство «Об`єднання Радон» звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Обґрунтовуючи заяву зазначає, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа №436/11321/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон», про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов було задоволено та рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

25.04.2023 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист в частині негайного виконання, а саме поновлення на роботі та стягнення суми заробітної плати за один місяць. 01.05.2023 року Голосіївським ВДВС м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме головним державним виконавцем Яковенко Т.І. відкрито виконавче провадження №71693720 з примусового виконання виконавчого листа №463/11321/20. ДСП «Об`єднання Радон» про це стало відомо під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 03.05.2023 року. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 03.05.2023 постанови про виконавче провадження в матеріалах справи не було, її копії не було надано представнику боржника як стороні виконавчого провадження. Саме для негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць був виданий виконавчий лист 25.04.2023 року, а не для виконання рішення в цілому. Крім цього, виконавче провадження відкрите в межах строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження рішення суду сплив 04.05.2023 року, тоді як вже 01.05.2023 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Боржником в межах строку на апеляційне оскарження було подано до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення суду від 30.03.2023 року. Крім цього, заява стягувача ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження містить посилання на те, що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає виконанню негайно. Внаслідок неправомірних дій державного виконавця була винесена постанова про арешт коштів боржника в межах суми стягнення у розмірі 550867, 08 грн. Вказує, що боржник в повному обсязі виконало рішення Франківського районного суду від 30.03.2023 року в частині стягнення середнього заробітку за вимушений прогул за один місяць та в частині поновлення працівника ОСОБА_1 на посаді. Просить скаргу задоволити.

28.05.2023 року від представника Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли пояснення в яких вказано, що згідно відмітки на виконавчому документі, рішення суду набрало законної сили 30.03.2023 року, тому підстав для не відкриття виконавчого провадження у державного виконавця не було, апеляційні провадження в ЄДРСР по справі не було на момент відкриття, а також і на момент закінчення виконавчого провадження. 11.05.2023 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти, 12.05.2023 державним виконавцем перераховано кошти на користь стягувача в повному обсязі у розмірі 483 110, 12, так як згідно платіжної інструкції №19332 від 08.05.2023 боржник самостійно перерахував кошти у розмірі 17 312, 82 грн. за один місяць в частині негайного виконання. 12.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

29.05.2023 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на скаргу. Зазначає, що боржник повідомив державного виконавця про самостійне виконання рішення суду в частині виплати позивачу заробітної плати за один місяць тільки 12.05.2023 року. Окрім цього, боржник після ознайомлення з виконавчим провадження не повідомив виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій.

Крім цього, 29.05.2023 року від ДСП «Об`єднання Радон» надійшла заява, в якій просить залишити без розгляду скаргу в частині визнання неправомірною та скасування постанови Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.05.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 401,85 грн. та в частині визнання неправомірною та скасування постанови Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.05.2023 про стягнення виконавчого збору в сумі 50 042, 29 грн. Також просить зменшити вимоги скарги в частині зобов`язання Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути кошти, що стягнуті за виконавчим провадженням на 50 444, 14 грн.

06.06.2023 ДСП «Об`єднання Радон» подано уточнену скаргу, в якій просить визнати неправомірною (незаконною) та скасувати постанову Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.05.2023 про відкриття виконавчого провадження №71693720; визнати неправомірною (незаконною) та скасувати постанову Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.05.2023 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №71693720; зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути кошти, що стягнуті за виконавчим провадженням АСВП №71693720 в сумі 500 422, 94 грн.

21.06.2023 від ОСОБА_1 надійшли заперечення на скаргу, в яких вказує, що відповідач платіжною інструкцією №71693720 від 02.05.2023 року самостійно перерахував на рахунок Голосіївського відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 550 867, 08 грн. на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова у справі №463/113121/20 та виданого 25.04.2023 року судом виконавчого листа. Вимога щодо визнання неправомірною (незаконною) та скасування постанови про арешт коштів боржника не підлягає до задоволення, оскільки виконавець у виконавчому провадженні проводив законні дії. Вимога щодо зобов`язання Голосіївського відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути кошти, що стягнуті за виконавчим провадженням №71693720 в сумі 500 422, 94 не підлягає до задоволення, оскільки боржником самостійно перерахував платіжною інструкцією №71693720 на рахунок виконавчої служби. Просить зупинити розгляд скарги до звершення апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ДСП «Об`єднання Радон» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 30.03.2023 року у справі №463/11321/20.

22.02.2023 надійшли заперечення на скаргу від представника Голосіївського відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про те, що 01.05.2023 державним виконавцем, керуючись ст. ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику для виконання за штрих кодом №947 рекомендованим листом. Того ж дня винесено постанову про арешт коштів боржника. 02.05.2023 державним виконавцем винесено платіжні інструкції на списання коштів боржника з рахунків боржника в АТ КБ «Приватбанк», так як згідно відповіді банку їх було достатньо для задоволення вимог стягувача та направлено до виконання. 11.05.2023 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти, 12.05.2023 державним виконавцем перераховано кошти на користь стягувача в повному обсязі у розмірі 483 110, 12 ( так, як згідно платіжної інструкції №1932 від 08.05.2023 боржник самостійно перерахував кошти у розмірі 17 312,82 грн. за один місяць в частині негайного виконання); 50 042,29 грн. перераховано на користь держави як виконавчий збір; витрат 401,85 грн. повернуто боржнику кошти у розмірі 17 312, 82 грн., як надмірно стягнуті. Даних про те, що є відкриття апеляційні провадження у виконавця не було.

Представник боржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив такі задоволити в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Стягувач та його представник в судовому засіданні заперечили проти скарги, просили зупинити розгляд до вирішення справи №462/11320/21 апеляційним судом.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до положень ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Боржником було подано заяву про залишення без розгляду скарги в частині вимог визнання неправомірною та скасування постанови Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.05.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 401,85 грн. та в частині визнання неправомірною та скасування постанови Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.05.2023 про стягнення виконавчого збору в сумі 50 042, 29 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки представник боржника користуючись своїм правом на ініціювання заяви про залишення без розгляду скарги, просить залишити таку в частині конкретних вимог без розгляду, що не суперечить чинному законодавству, суд знаходить, що таку заяву слід задоволити.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 3 ст. 450 ЦПК України якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається, в тому числі, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Постановою пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 судам надано наступне роз`яснення - судове рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.03.2023 року у справі №463/11321/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства«Об`єднання Радон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Профспілковий комітет первинної профспілкової організації працівників Державного спеціалізованого підприємства « Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат Професійної спілки атомної енергетики та промисловості України, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Скасовано наказ Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» №20 від 26 жовтня 2020 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_4 ».

Визнано незаконним наказ Голови комісії з реорганізації Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» від 09.10.2020 року №18 "Про перенесення дати запланованого звільнення ОСОБА_1 ".

Вирішено поновити ОСОБА_1 на посаді начальника служби фізичного захисту в Державному спеціалізованому підприємстві «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» з 26 жовтня 2020 року. Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 27.10.2020 року по 30.03.2023 ( день ухвалення судового рішення) у розмірі 500 422 (п`ятсот тисяч чотириста двадцять дві тисячі) гривень 94 копійок.

На виконання рішення суду 25.04.2023 року Франківським районним судом м.Львова було видано виконавчий лист про стягнення Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 27.10.2020 року по 30.03.2023 ( день ухвалення судового рішення) у розмірі 500 422 (п`ятсот тисяч чотириста двадцять дві тисячі) гривень 94 копійок. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Таким чином, з копії наданого заявником виконавчого листа від 25.04.2023 року, виданого Франківським районним судом м.Львова у вищевказаній цивільній справі №463/11321/20, вбачається, що виконавчий лист містить запис про набрання законної сили рішенням суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць 30.03.2023 року.

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

01.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я Начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про прийняття до виконання виконавчого документу, виданого Франківським районним судом м.Львова 25.04.2023 року у справі №463/11321/20.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

01.05.2023 року головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яковенко Т.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71693720.

Натомість виплата боржником заробітної плати за один місяць на користь стягувача ОСОБА_1 була проведена лише 08.05.2023 року, що підтверджується платіжною інструкцію №1932 від 08.05.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 виплачено 13 939, 82 грн. в якості середньої заробітної плати за вимушений прогул за листопад 2020 року.

Таким чином, виносячи 01.05.2023 року постанову про відкриття виконавчого провадження №71693720 державний виконавець діяв в межах своїх повноважень, враховуючи положення ст. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що виконавець зов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, відсутні підстав для скасування та визнання незаконною постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження №71693720.

З приводу вимоги про визнання неправомірною (незаконною) та скасування постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 01.05.2023 року про арешт коштів боржника, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 01.05.2023 року головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №71693720.

01.05.2023 року головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. винесено постанову про розмірі мінімальних витрат в рамках виконавчого провадження №71693720.

01.05.2023 року головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. винесено постанову про стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження №71693720.

Наказом в.о. директора ДСП «Об`єднання Радон» від 06.04.2023 року №191-к/тр ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника служби фізичного захисту в Державному спеціалізованому підприємстві «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» з 26 жовтня 2020 року.

Згідно платіжної інструкції №1921 від 04.05.2023 року ДСП Об`єднання Радон» сплачено 1456, 01 грн. нарахування ЄСВ- 8,41% на середню заробітну плату за вимушений прогул за листопад 2020 року.

Згідно платіжної інструкції №1920 від 04.05.2023 року ДСП «Об`єднання Радон» сплачено 3116, 31 грн. податку на доходи фізичних осіб із середньої заробітної плати за вимушений прогул за листопад 2020 року.

Крім цього, боржник ДСП «Об`єднання Радон» 12.05.2023 року зверталось до Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкладення проведення виконавчих дій.

Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону № 1404-VIII).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Як вбачається з постанови державного виконавця про арешт коштів боржника, то такий накладено у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів 550 867, 08 грн.

Однак, на підставі вищевикладеного у державного виконавця не було правових підстав для накладення арешту на кошти боржника у межах суми 550 867, 08 грн., так як виконавчий лист видавався судом 25.04.2023 року для стягнення заробітної плати за один місяць, а не для виконання рішення суду в цілому, про що в такому було зазначено.

Щодо вимоги про зобов`язання виконавчої служби повернути кошти, що стягнуті за виконавчим провадженням в сумі 500 422,94 грн., суд зазначає наступне.

Суд вважає, що в даному випадку між боржниками, стягувачем і державним виконавцем виник спір щодо розміру стягнутої заборгованості, який підлягає вирішенню судом в позовному провадженні.

За таких обставин, у суду відсутні будь-які підстави для зобов`язання державного виконавця повернути надмірно стягнуті суми, а тому в задоволенні цієї вимоги скарги слід відмовити.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про зупинення розгляду вимог відповідача викладених у скаргах на дії державного виконавця до завершення апеляційного провадження у справі №463/11321/20, суд зауважує наступне.

Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Судом встановлено, що 25.04.2023 року Франківським районним судом м.Львова було видано виконавчий лист про стягнення Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 27.10.2020 року по 30.03.2023 ( день ухвалення судового рішення) у розмірі 500 422 (п`ятсот тисяч чотириста двадцять дві тисячі) гривень 94 копійок. Вирішено допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Станом на день винесення ухвали Львівським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ДСП «Об`єднання Радон» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 30.03.2023 року.

Франківським районним судом не видавався виконавчий лист на стягнення усієї суми заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 27.10.2020 року по 30.03.2023 ( день ухвалення судового рішення) у розмірі 500 422 (п`ятсот тисяч чотириста двадцять дві тисячі) гривень 94 копійок, так як станом на 25.04.2023 року рішення суду від 30.03.2023 року у справі №462/1131/20 не набрало законної сили.

Підставою зупинення провадження є не сам факт перебування в провадженні справи, яка тим чи інакшим чином пов`язана з розглядом цієї справи, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої. В даному випадку є всі процесуальні можливості розглянути справу без зупинення провадження до розгляду іншої цивільної справи.

Таким чином, підстав для зупинення провадження не має.

Згідно ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

З матеріалів скарги вбачається, що представник ДСП «Об`єдання Радон» ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №71693720 саме 03.05.2023 року, а матеріали скарги на адресу суду були скеровані 12.05.2023 року, що підтверджується інформацією оформлення поштового відправлення №644.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи все вище викладене, а також те, що скарга на дії державного виконавця подана з дотриманням встановленого законодавством строку, суд приходить до висновку, що така підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України, суд,-

постановив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення розгляду скарги Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - відмовити.

Скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» в частині визнання неправомірною (незаконною) та скасування постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 01.05.2023 про розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 401, 85 грн. залишити без розгляду.

Скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» в частині визнання неправомірною (незаконною) та скасування постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 01.05.2023 про стягнення виконавчого збору в сумі 50 042, 29 грн. залишити без розгляду.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 01.05.2023 про арешт коштів боржника.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 26 червня 2023 року.

Суддя Ванівський Ю.М.