УХВАЛА

Іменем України

27.06.2023 Справа №607/10608/23

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Караван» про розірвання шлюбу та поділ спільного майна, визнання договорів недійсними та удаваними,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/10344/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

14 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна, визнання договорів недійсними та удаваними.

20 червня 2023 року ОСОБА_1 подала суду заяву про зміну предмету позову, у якій просила визнати недійсними договори та додатково зазначила відповідачами ОСОБА_5 та товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Караван».

Станом на дату постановлення ухвали про забезпечення позову, судом не вирішувалося питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом чи про його повернення.

23 червня 2023 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на транспортні засоби:

марки «Audi» моделі «Q7», 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ;

марки «Toyota» моделі «RAV4», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 .

В обґрунтування поданої заяви заявниця зазначила, що 27 травня 2023 року укладено договір купівлі продажу № 6220/23/001142, транспортного засобу марки «Audi» моделі «Q7», 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який 21 березня 2023 року був зареєстрований за ОСОБА_2 , а 27 травня 2023 перереєстрований на ОСОБА_3 , згідно з договором купівлі продажу № 6220/23/001142 від 27 травня 2023, який виданий ТОВ «АльфаКараван».

05 червня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено ухвалу у справі № 607/9977/23, якою:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково;

заборонити ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , вчиняти будьякі дії, спрямовані на відчуження транспортного засобу марки «Toyota» моделі «RAV4», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Незважаючи на винесену судом ухвалу про забезпечення позову, ОСОБА_2 неправомірно, всупереч вимогам чинного законодавства, без згоди ОСОБА_1 , відчужив автомобіль легковий марки TOYOTA, модель RAV4, 2015 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_3 .

06 червня 2023 року укладено договір комісії № 6220/23/001208 від 06 червня 2023 року, договір купівлі продажу № 6220/23/001208 від 06 червня 2023 року щодо відчуження транспортного засобу марки «Toyota» моделі «RAV4», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ в Тернопільській області) на адвокатський запит, «транспортний засіб марки «Toyota» моделі «RAV4», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 на підставі договору комісії № 6220/23/001208 від 06 червня 2023 року, договору купівлі продажу № 6220/23/001208 від 06 червня 2023 року та акту огляду № 36220/23/001281 від 06 червня 2023 року ТОВ «Альфа Караван» 06 червня 2023 року перереєстрований на нового власника ОСОБА_5

14 червня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено ухвалу про відкриття провадження у справі № 607/10344/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

14 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна, визнання договорів недійсними та удаваними.

Таким чином, заявниця вважає, що існують об`єктивні підстави вважати, що в подальшому транспортні засоби марки «Audi» моделі «Q7», 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та марки «Toyota» моделі «RAV4», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 будуть відчужені на користь інших осіб (не з числа сім`ї ОСОБА_2 ) з метою уникнення поділу транспортних засобів та визнання договорів недійсними, а тому вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення наступних об`єктів:

транспортний засіб марки «Audi» моделі «Q7», 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

транспортний засіб марки «Toyota» моделі «RAV4», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 .

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Отож, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить до таких висновків.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будьякій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріальноправових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільнопроцесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Пункт 6 вказаної Постанови містить роз`яснення про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2019 року у справі № 487/7097/18 та від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Так, як зазначено вище, судом ще не вирішене питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, однак як вбачається із змісту зустрічної позовної заяви та заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір щодо спільного майна, набутого під час шлюбу.

Із відповіді № 31/19С88.з. Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області, наданої адвокату Сампара Н. 19 червня 2023 року вбачається, що 06 червня 2023 року автомобіль марки Rav 4, 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , перереєстрований на ОСОБА_5 .

Вказаний автомобіль є одним із об`єктів, який набуто сторонами у шлюбі та відповідно він є спірним майном, що слідує із позовних вимог, викладених ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві.

Таким чином, суд робить висновок про те, що вчинення відповідачем недобросовісних дій, спрямованих на реалізацію спірного майна, може свідчити про намір ОСОБА_2 ухилитися від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відтак, проаналізувавши матеріали справи та доводи заяви про забезпечення позову, враховуючи те, що між сторонами виник спір щодо набутого у шлюбі спільного сумісного майна, суд доходить до висновку про наявність підстав накласти арешт на транспортні засоби: марки «Audi» моделі «Q7», 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 ; марки «Toyota» моделі «RAV4», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , до вирішення спору по суті, оскільки невжиття саме такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася з позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, суд дотримується принципів співмірності та пропорційності застосування заходів забезпечення позову, які полягають в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 149153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Караван» про розірвання шлюбу та поділ спільного майна, визнання договорів недійсними та удаваними задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби:

марки «Audi» моделі «Q7», 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 ;

марки «Toyota» моделі «RAV4», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 .

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи, Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Острозького, 14, м. Тернопіль, 46002, ) та Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (вул. Стрийська, 5, с. Підгородне, Тернопільський рн, 47715, ), для негайного виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Я. Герчаківська