РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/5671/23

провадження у справі № 2/0285/1153/23

20 грудня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судових засідань Валінкевич І.І.

сторони у справі: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,

встановив:

03.09.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , у якій просила стягнути з відповідача на її користь 16 741,36 грн пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову позивач вказала, що за рішенням суду із відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше на 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 07.12.2020 року та до повноліття дочки. Однак відповідач судове рішення належним чином не виконує, у результаті чого утворилася заборгованість по аліментах станом на 01.08.2023 року у розмірі 16 741,36 грн. Розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів є більшим ніж розмір заборгованості, тому, посилаючись на положення ч. 1 ст. 196 СК України, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 16 741,36 грн, що становить не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами.

14.09.2023 року ухвалою суду було прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи по суті вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.11.2023 року відповідач подано до суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову.

В обгрунтування відзиву вказав, що бухгалтерія ТОВ Кромберг Енд Шуберт Україна ЖУ, де він працює, стягує з нього аліменти у розміру, що не перевищує 50 відсотків від його заробітної плати, а тому вважає, що його вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів відсутня. Крім того, зазначив, що іншого доходу, з якого він міг би сплатити аліменти на утримання дочки не має. Також вказав, що не може більше сплачувати аліменти на утримання дочки оскільки на даний час проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, яка є матір`ю одиначкою, у зв`язку з чим вони спільно утримують її двох дітей.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.01.2021 року у справі № 285/4821/20 з відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позовної заявило суду, до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12).

Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2021 року у справі № 285/856/21 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, прізвище позивача змінено на дошлюбне ОСОБА_6 (а.с.9-10).

Рішення суду про стягнення аліментів з відповідача перебуває на примусовому виконанні у Звягельському ВДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального МУ МЮ (м.Київ).

Так, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Звягельського ВДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального МУ МЮ (м.Київ), заборгованість відповідача зі сплати аліментів на користь позивача станом на 01.08.2023 року становить 16741,36 грн.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч.1ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

З огляду обставин, на які вказує відповідач, суд не може погодитися, що заборгованість по аліментам виникла не з його вини. Зокрема, відповідач знав, що 50 відсотків, які бухгалтерія відраховує із його заробітної плати за місцем роботи, не достатні для покриття аліментів у повній мірі. Більше того, відповідач мав можливість та повинен був самостійно з іншої частини своєї отриманої заробітної плати повністю погашати стягувані судом аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 . У свою ж чергу, відповідач не контролював відрахування по аліментах із своєї заробітної плати по місцю роботи, у зв`язку з чим допускав накопичення боргу за аліментами.

Більше того, відповідач, знаючи розмір своєї заробітньої плати мав допускати, що її може бути недостатньою для погашення у повній мірі щомісячних платежів по аліментах та вживати заходи щодо пошуку додаткової або більш оплачуваної роботи, проте цього не робив.

Також, не заслуговує на увагу посилання відповідача на те, що він проживає з іншою жінкою та її двома дітьми, оскільки обов`язок батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей чітко закріплений у Сімейному кодексі України та підлягає беззаперечному виконанню батьками дітей, у даному випадку відповідачем ОСОБА_2 .

Так, пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано суду розрахунок пені за несвоєчасно сплачені аліменти відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду за відповідною формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач має право на стягнення пені з відповідача за прострочення сплати аліментів та приймає до уваги наданий позивачем розрахунок пені по заборгованості зі сплати аліментів за період з грудня 2020 року по серпень 2023 року, згідно якого загальний розмір пені становить 19 974,00 грн (а.с.15).

Оскільки розмір пені по несплачених аліментах не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, тому позивач має право на стягнення пені у сумі 16 741,36 грн, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 196 СК України.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтвердженні належними доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн слід стягнути з відповідача в дохід держави згідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 196 СК України, ст.549 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 16 741 ( шістнадцять тисяч сімсот сорок одну) грн 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073 ( одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони та інші учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 );

відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3 ).

Дата складення та підписання повного судового рішення 22.12.2023 року.

Суддя А.В.Михайловська