Провадження №2/523/1147/23
У Х В А Л А

"13" грудня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань Щербан О.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі клопотання представника відповідача - ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: служба у справах дітей Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів.

Представник відповідача звернулася з клопотанням про зупинення провадження у справі вказуючи на неможливість її розгляду до розгляду іншої справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про забезпечення негайного повернення дітей з України посилаючись на норми п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України та ст.16 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25.10.1980 року. В судовому засіданні вона також зазначила, що є рішення суду у сімейних справах- Міхельштадт в собі судді дільничного суду, яким вирішено позивачеві та батькові дітей передати виключне право визначення місця проживання дітей, яке було прийнято у звязку з порушенням позивачкою зобовязання, нею незаконно вивезено дітей.

Позивачка та її представник заперечували проти задоволення клопотання вказуючи на те, що його доводи є необгрунтованими, ухвала Суворовського районного суду м.Одеси, якою визнано рішення іноземного суду , не набула чинності . Також позивачка зазначила, що її виїзд був законним, а про ухвалене рішення вона не знала. Кордони перетинала безперешкодно.

Заслухавши учасників справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 08 листопада 2022 року рішенням суду у сімейних справах Міхельштадт справа №44 F 655/22 EASO між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 затверджено мирову угоду, серед яких затверджено домовленість про те, що батьки дітей згодні з тим, що звичайне місце проживання дітей знаходиться у матері дитини за адресою Фельдбергштрассе 16 63150 Хойзенштамм та погоджено між батьками вказане місце проживання до 31 березня 2023 року. Також погоджено, що ОСОБА_1 зобов`язано утриматися від вивезення дітей за межі Федеративної Республіки Німеччини до 31 березня 2023 р.

20 листопада 2022 року позивачка разом з дітьми перетнула кордон .

08 грудня 2022 року дільничний суд - суд у сімейних справах- Міхельштадт, справа №44 F 498/22 OV2, прийняв рішення про штраф за порушення зобов`язання.

22 лютого 2023 року дільничний суд - суд у сімейних справах- Міхельштадт, справа №44 F 655/22 EASO в порядку тимчасової ухвали суду вирішив позивачеві та батькові дітей передати виключне право визначення місця проживання дітей.

31 липня 2023 р. Суворовським районним судом м.Одеси, справа № 523/10192/23, визнано на території України рішення іноземного суду 44 F 655/22 EASO від 22 лютого 2023 року, а саме, рішення дільничного суду - суду у сімейних справах- Міхельштадт в собі судді дільничного суду Херрманна, у порядку тимчасової ухвали суду, що негайно набирав чинності від 22 лютого 2023 року, яким вирішено: позивачеві та батькові дітей передати виключне право визначення місця проживання дітей .

Вказана ухвала оскаржується ОСОБА_1 в Одеському апеляційному суду, рішення не прийнято.

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться справа № 523/14982/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про забезпечення негайного повернення дітей, незаконно переміщених в Україну .

Як видно з матеріалів справи діти народилися в Україні м.Одеса, є її громадянами, їх зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Після початку повномасштабного вторгнення росії на територію України, діти разом зі своєю матір`ю виїхали за кордон. Відповідач 25 лютого 2022 року надав позивачці довіреність на право виїзду дітям за кордон України зі строком дії до 25 лютого 2023 року.

Згідно з посвідченнями виданими 09 травня 2022 року Федеральним адміністративним відомством (BVA) Фрідланд діти отримали право на постійне проживання в Німеччині з 2 березня 2022 року.

Також судом встановлено та підтверджено сторонами, що в Федеративній Республіці Німеччині не має на розгляді справи з такими ж вимогами і між тими ж сторонами.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з ст.16 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25.10.1980 року, яка набрала чинності для України з 01.09.2006 року, після одержання повідомлення про незаконне переміщення або утримування дитини відповідно до статті 3, судові або адміністративні органи Договірної держави, на територію якої була переміщена дитина, або на території якої вона утримується, не буде вирішувати по суті питання про піклування доти, поки не буде визначено, що дитина не повинна бути повернута відповідно до цієї Конвенції або поки заява не подана відповідно до цієї Конвенції протягом розумного періоду часу після одержання повідомлення.

За нормами ст. 3 Конвенції переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо:

a)при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь-якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та

b)у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування.

Права піклування, згадані в пункті a, можуть виникнути, зокрема, на підставі будь-якого законодавчого акта, або в силу рішення судової або адміністративної влади, або внаслідок угоди, що спричиняє юридичні наслідки відповідно до законодавства такої держави.

Як вбачається зі змісту ст.4 Конвенції конвенція застосовується до будь-якої дитини, яка постійно проживала в Договірній державі безпосередньо перед вчиненням акта порушення прав піклування або доступу. Застосування Конвенції припиняється, коли дитина досягає віку 16 років.

Згідно з ст.5 для цілей цієї Конвенції:

a) "права піклування" включають права, пов`язані з піклуванням будь-якої особи про дитину, і зокрема, право визначати місце проживання дитини;

b) "права доступу" включають право переміщення дитини на обмежений час у місце інше, ніж місце її постійного проживання.

Проаналізувавши надані докази та вказані норми, та в силу наявних умов мирової угоди, затвердженої судом між сторонами, суд дійшов висновку, що до виниклих правовідносин не застосовуються норми Конвенції.

Окремо необхідно звернути увагу на те, що рішення дільничного суду - суду у сімейних справах- Міхельштадт в собі судді дільничного суду Херрманна, яким вирішено: позивачеві та батькові дітей передати виключне право визначення місця проживання дітей, не визначає періоду дії, однак при цьому є тимчасовою . За рішенням суду у сімейних справах Міхельштадт справа №44 F 655/22 EASO зобов`язання ОСОБА_1 визначалося до 31 березня 2023 р.

Крім того, суд звертає увагу на те, що підстав для зупинення провадження у справі до розгляду справи № 523/14982/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про забезпечення негайного повернення дітей, незаконно переміщених в Україну не має, оскільки відсутня об`єктивна неможливість її розгляду до розгляду справи за позовом ОСОБА_5 ..

Керуючись ст.ст.251,260,261,353 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідача - ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі .

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню, зауваження на неї можуть бути внесенні до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя