Справа № 708/591/2012 Провадження № 6/304/11/2023
У Х В А Л А

20 червня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», заінтересовані особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,

У С Т А Н О В И В :

заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2012 року у цивільній справі № 708/591/2012 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра», прийнято рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородського РУ заборгованості у сумі 103 041 (сто три тисячі сорок одну) грн 08 коп, а також судового збору у розмірі 1 030 (одна тисяча тридцять) грн 41 коп, а всього 104 071 (сто чотири тисячі сімдесят одну) грн 49 коп. Постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження № 37710305 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ПАТ «КБ «Надра». Станом на 07 лютого 2023 року зазначене виконавче провадження перебуває на виконанні в Ужгородському відділі державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року право вимоги за Кредитним договором № 96/04-2007 від 11 квітня 2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банку «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та позичальником ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та поручителем ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». У подальшому первісний кредитор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» згідно Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року відступило права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (новий кредитор), адреса: 49019, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402, , разом з усіма додатками до нього, у тому числі графіками здійснення платежів, та додатковими договорами (угодами), договорами внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. На підставі наведеного та керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», п. 12 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні № 37710305 з примусового виконання виконавчого листа № 708/591/2012, що видав Перечинський районний суд Закарпатської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» 104 071,49 грн з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з Договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 30 вересня 2020 року.

У судове засідання представник заявника не з`явилася, однак у поданій заяві одночасно просить розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження без її участі.

У судове засідання представники Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому суд відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розглядає заяву у їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2012 року у справі № 708/591/2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородського РУ заборгованість у сумі 103041 (сто три тисячі сорок одну) грн. 08 коп., а також судовий збір у розмірі 1030 (одна тисяча тридцять) грн. 41 коп., а всього 104071 (сто чотири тисячі сімдесят одну) грн. 49 коп (а. с. 25-26).

Дев`ятнадцятого липня 2012 року Перечинським районним судом у вказаній справі видано виконавчий лист (а. с. 27-28).

Постановою старшого державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ Баран В.В. про відкриття виконавчого провадження від 25 квітня 2013 року, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 708/591/2012, виданого 19 липня 2012 року Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Надра» заборгованості у розмірі 104 071,49 грн (ВП № 37710305) (а. с. 29).

Як вбачається з відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 07 лютого 2023 року вищевказане виконавче провадження перебуває на виконанні в Ужгородському відділі державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 30).

П`ятого серпня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Новий кредитор) було укладено Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими необхідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку з набуттям прав на умовах цього Договору, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перешли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами про відкриття карткових рахунків, договорами поруки, договорами застави, та всіма іншими необхідними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги, у тому числі права вимоги за кредитним договором № 96/04-2007 від 11 квітня 2011 року. Відповідно до п. 2 цього Договору, за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойки, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, тощо. Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Відповідно до п. 14 цього Договору, такий набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (а. с. 8-12).

Тридцятого вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Первинний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (Новий кредитор) було укладено Договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, згідно якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених Договором, Первинний кредитор відступив Новому кредитору належні Первинному кредитору, а Новий кредитор набув права вимоги Первинного кредитора до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього Договору, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами про відкриття карткових рахунків, договорами поруки, договорами застави, та всіма іншими похідними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги, у тому числі права вимоги за кредитним договором № 96/04-2007 від 11 квітня 2011 року. Новий кредитор сплачує Первинному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2 цього Договору, за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, тощо. Відповідно до п. 14 цього Договору, такий набуває чинності з дати його підписання сторонами та скріплення відтисками печаток сторін (а. с. 13-15).

Так, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та статті 15 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі Закон №1404-VIII) у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Як вбачається з правової позиції, висловленої Верховним судом України у постанові від 20 листопада 2013 року по справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону № 1404-VIII.

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Після укладання між первісним кредитором і новим договору, внаслідок якого відбувається відступлення права вимоги, первісний кредитор вже позбавлений права на звернення до відповідного відділу виконавчої служби для виконання рішення ухваленого на свою користь, в свою чергу новий кредитор без відповідної ухвали суду ще не має права на надання виконавчих листів для виконання.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником, вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження тощо.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Тому, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129-1 Конституції України, ст. 11, 512, 514 ЦК України, ст. 1, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 2, 7, 10, 44, 258-261, 263, 442 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», заінтересовані особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити повністю.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №708/591/2012, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області 19 липня 2012 року, з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ на Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, будинок 54, офіс 402; код ЄДПОУ 43115064).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.