Справа № 486/642/23
Провадження № 2/486/394/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Волкової О.І.,

за участю: секретаря судового засідання Соболевської І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську, Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував з ОСОБА_3 у шлюбі, який був розірваний 31.05.2016. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.01.2019 року з позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). 28.09.2019 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . Від другого шлюбу має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Посилаючись на обов`язок забезпечувати належне матеріальне становище для усіх своїх дітей та на статті 182, 192 СК України позивач просить суд зменшити розмір аліментів з 1/4 на 1/6 частку усіх видів доходу щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 21.12.2023 підтримав позовну заяву, просив зменшити розмір аліментів з огляду на те, що в нього змінився сімейний стан і він змушений на сьогодні утримувати нову сім`ю та створити рівні умови матеріального забезпечення для усіх своїх дітей.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, судом належним чином повідомлена через оголошення на офіційному сайті Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 в судовому засіданні 21.12.2023 не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 28.09.2019 року уклав шлюб із ОСОБА_7 (а.с.10) та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6, 10, 11).

Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.01.2019 р по справі №486/104/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки від усіх доходів (заробітку), але не менше, ніж 50 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

Судом встановлено, що позивач виплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу та утримує двох малолітніх дітей, народжених у другому шлюбі.

Одним з головних принципів сімейного права є паритетність у побудові сімейних відносин. Цей принцип навіть знайшов своє відображення в Основному Законі України Конституції, у статті 51 якої зазначено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»).

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 26.04.2001 р. №2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із статтею 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів».

Щодо періоду, з якого відбувається зміна розміру аліментів, слід зазначити, що ч. 1 ст. 191 СК України передбачений час з якого присуджуються аліменти, однак при зміні розміру аліментів дана норма не може бути застосовано, а тому суд присуджує зміну розміру аліментів з моменту постановлення рішення суду у справі.

Суд враховує, що позивач має сім`ю, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 від першого шлюбу, та має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтведжується матеріалами справи, тому вважає, що позов має бути задоволено.

Керуючись ст. ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,273,274-279, 353-354 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 183,184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити із дня набрання рішенням законної сили розмір аліментів, який був встановлений судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.01.2019 у справі №486/104/19 та стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНКОПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_8 повноліття.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Южноукраїнський суд Миколаївської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання.

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2023 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена Волкова