Провадження № 2/243/1089/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

25 грудня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді - Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі м. Одеси про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі м. Одеси про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вони з відповідачем мали незареєстровані шлюбні стосунки від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народився син - ОСОБА_3 . На даний час він не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Відповідачка не цікавиться життям дитини, не піклується про його духовний та фізичний розвиток. Півтора роки тому вона покинула їх з сином та з його часу дитина знаходиться на повному його забезпеченні. Дитина не отримує від матері подарунків на день народження та взагалі не виявляє бажання спілкуватися з сином. 17 січня 2023 року нею надано нотаріально посвідчену заяву, в якій вона вказує, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Осьмінін С.Д. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, адвокатом до суду надано клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив, шляхом публікації оголошень на офіційному порталі «Судова влада» та надсилання на адресу мешкання відповідача судових викликів, однак, в судове засідання не з`явилася, про причини неприбуття суду не повідомила, жодних клопотань, пояснень або відзиву від відповідача не надходило, з огляду на що, враховуючи згоду позивача, суд на підставі п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Від третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі м. Одеси на адресу суду надано клопотання з проханням розглядати справу без участі їх представника. Рішення просили ухвалити з урахуванням висновку органу опіки та піклування.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 05 лютого 2022 року, батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янську Донецької області, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , склала заяву, в якій зазначила, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не заперечує проти усиновлення її дитини іншими особами. Дана заява 17 січня 2023 року посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетник І.С.

З Довідки ВПО №5106- від 09.01.2023 року, виданої управлінням УСЗН Київського району ДП та СП Одеської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 фактично проживає: АДРЕСА_1 .

З Довідки ВПО №5106- від 09.01.2023 року, виданої управлінням УСЗН Київського району ДП та СП Одеської міської ради, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживає: АДРЕСА_1 . Його представником є ОСОБА_1 .

З Висновку Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі м. Одеси про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач не цікавиться життям свого малолітнього сина ОСОБА_4 , не приймає участі в його вихованні та утриманні, не дбає про його духовний та фізичний розвиток та взагалі не спілкується з хлопчиком, добровільної матеріальної допомоги не надає, а навпаки надала нотаріально посвідчену заяву в якій не заперечує проти позбавлення її батьківських праві відносно її сина ОСОБА_4 , та не заперечує проти його усиновлення, суд доходить до висновку, що це свідчить про ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківський прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

З іншого боку, відповідачем в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини.

Таким чином, суд, на підставі наявних у справі доказів, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач не вимагає компенсацію за понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі м. Одеси про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 25 грудня 2023 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області О.В. Агеєва