Номер провадження 2/754/2532/23
Справа № 754/3268/23
У Х В А Л А

21 грудня 2023 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про подання доказів про судові витрати в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України по цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-4» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ЖБК «Автотранспортник-4» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 14.12.2023 року позовні вимоги задоволено частково.

20.12.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про подання доказів про судові витрати в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України.

Дослідивши матеріла справи, суд дійшов висновку про залишення даного клопотання без розгляду з огляду на таке.

Так, положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Із матеріалів справи вбачається, що 14.12.2023 року (четвер) Деснянським районний судом м.Києва за результатами розгляду цивільної справи ЖБК «Автотранспортник-4» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги прийнято рішення. Під час судового засідання представником відповідача зроблено заяву в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, що відображено у протоколі судового засідання від 14.12.2023 року.

19.12.2023 року представником відповідача через систему «Електронний суд» сформовано та подано суду клопотання про подання доказів про судові витрати в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зроблено такі висновки: «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 83 ЦПК України, копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що дане клопотання було подано представником відповідача без підтвердження направлення його копії разом з доказами надання правничої допомоги позивачу, що позбавляє його можливості заявити клопотання про зменшення розміру судових витрат та доводити їх неспівмірність.

Вказані обставини свідчать про те, що представником відповідача не було дотримано порядку звернення до суду із клопотанням про подання доказів про судові витрати.

Суд зазначає про те, що стаття 141 ЦПК України хоча і не містить прямої норми щодо обов`язкового надсилання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу іншій стороні, однак, відсутність такої вказівки не звільняє заявника від виконання обов`язку щодо надсилання копії доказів іншій стороні на виконання вимог статті 83 ЦПК України.

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України, у разі подання до суду заяв, клопотання чи заперечення, у тому числі і з доданими до них додатками на підтвердження вимог цих заяв, клопотань, заперечень, до них додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно частини четвертої статті 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Як вже зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, 19.12.2023 року представником відповідача через систему «Електронний суд» було сформовано та подано клопотання про подання доказів про судові витрати згідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України. Водночас, до своєї заяви представником було додано додатки - докази понесення судових витрат, а тому до таких заяв підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 183 ЦПК України щодо подання заяв.

Отже, під час вирішення питання про прийняття до розгляду такої заяви суд керується правилами статті 183 ЦП України, зокрема і застосовує наслідки недотримання таких правил як неподання доказів направлення копії заяви разом із додатками іншим учасникам справи - повернення заяви без розгляду, що відповідає правилу частини четвертої статті 183 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі №725/1301/21 (провадження №61-20691св21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали докази надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі №906/977/19, від 01 вересня 2022 року у справі №759/13013/14-ц, від 16 січня 2023 року у справі №640/23065/14, від 02 лютого 2023 року у справі №466/1403/20, від 27 березня 2023 року у справі №756/820/20.

Таким чином, встановивши порушення заявником установленого процесуальним законом порядку подання доказів про судові витрати, а саме: ненаправлення представником відповідача на адресу (електронну адресу) інших учасників справи документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавляє сторону позивача можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення даного клопотання без розгляду.

Наведене узгоджується із висновками, сформульованими Верховним Судом у постановах від 21 серпня 2019 року у справі №922/2821/18, від 16 лютого 2021 року у справі №910/14138/18, від 24 березня 2021 року у справі №756/2399/18 та від 30 червня 2022 року у справі №640/1175/20.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 259-261, 270, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про подання доказів про судові витрати в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України по цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-4» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 21 грудня 2023 року.

Суддя: