Справа № 473/2147/15-ц
УХВАЛА

іменем України

"27" червня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судових засідань Кріпак Н.Г., представника заявника адвоката Берікул Л.В., заінтересованої особи ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

ВСТАНОВИВ:

в червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій вказував, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 липня 2015 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2015 року та до її повноліття.

Обумовлений виконавчий лист перебуває на виконанні у Першому відділі ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)).

З часу відкриття виконавчого провадження, заявник постійно сплачував аліменти на утримання дитини, за винятком періодів погіршення у нього майнового стану. Згодом заборгованість за аліментами була ним погашена. Водночас, з липня 2021 року визначений державним виконавцем щомісячний платіж за аліментами був суттєво збільшений, у зв`язку з чим заявник неодноразово звертався до державного виконавця з заявами про надання інформації щодо обраної бази нарахування аліментів, відповідного розрахунку. Зокрема, 12 червня 2023 року заявник отримав відповідь на відповідне звернення, яке містить лише посилання на загальні норми діючого законодавства, яке підлягає застосуванню при визначенні заборгованості за аліментами. Проте інформації, з приводу якої заявник звертався до державного виконавця, не отримав. Разом з тим, з огляду на встановлену середню заробітну плату для працівників для м. Вознесенська, визначений державним виконавцем щомісячний платіж за аліментами є завищеним.

В зв`язку з чим заявник просив визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо ненадання інформації, що запитувалася, ненадання відповідного розрахунку, зобов`язати останнього надати належний розрахунок заборгованості за аліментами, з зазначенням обраної бази нарахування аліментів, починаючи з липня 2021 року; зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок суми аліментів, з урахуванням номінальної заробітної плати, визначеної по м. Вознесенську Миколаївської області, починаючи з липня 2021 року.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 адвокат Берікул Л.В. скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Головний державний виконавець Ткаченко Я.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні вирішення зазначеної скарги залишила на розсуд суду.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі головного державного виконавця, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 57680873, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 липня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2015 року та до її повноліття.

На підставі рішення стягувачу було видано виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання до відділу ДВС Вознесенського МРУЮ (правонаступником якого є Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)).

14 листопада 2018 року державним виконавцем було відкрите виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду.

Аналізуючи доводи скарги, суд виходить з наступного.

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1, п.1. ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 6, 8, 13 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів повинен мати такі розділи: місяць/рік; розмір доходу/середня заробітна плата працівника для цієї місцевості; розмір аліментів, визначений у виконавчому документі; сума аліментів, яка підлягає стягненню; сплачено боржником/стягнуто виконавцем; заборгованість на 30 число поточного місяця; сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження; сукупний розмір заборгованості.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником (п.2 ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що заявник, його представник неодноразово зверталися до державного виконавця з приводу отримання інформації щодо обраної бази нарахування аліментів, надання відповідного розрахунку.

З матеріалів скарги, матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем було надано відповідь № 4720 від 05.06.2023 з посиланням на норми діючого законодавства щодо порядку обчислення заборгованості зі сплати аліментів, без зазначення відомостей, з приводу яких були ініційовані відповідні звернення. Наданий заявнику розрахунок заборгованості не відповідає формі розрахунку, що визначена у Додатку 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного, скарга ОСОБА_2 в частині визнання незаконної бездіяльності головного державного виконавця в ненаданні інформації щодо обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів, відповідного розрахунку є обґрунтованою.

Інші заявлені вимоги, за відсутності належного розрахунку зі сплати аліментів, є передчасними.

Керуючись ст. ст. 258-260, 268, 449-451, 453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) задовольнити частково.

Визнати бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ткаченко Яни Валеріївни в ненаданні інформації щодо обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів, відповідного розрахунку.

Зобов`язати головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ткаченко Яну Валеріївну надати ОСОБА_2 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з зазначенням обраної бази нарахування аліментів (щомісячно), відповідно до Додатку 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012, починаючи з липня 2021 року по червень 2023 року.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Л.В.Лузан