У Х В А Л А Справа № 932/6919/23

Провадження № 2-з/932/110/23

22 грудня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Куцевола В.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання спадщини відумерлою.

20.12.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява Дніпровської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання спадщини відумерлою.

Заява обґрунтована наступним чином.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 в цілому зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 30.07.2003 року. 15 липня 2023 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 1-234, виданого 15.07.2023, видавник: державний нотаріус Сьомої Дніпровської нотаріальної контори Черниш Є.В., номер запису про право власності 020.Дніпровській міській раді стало відомо, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Дніпровській міській рад відомо, що спадкодавець ОСОБА_3 була самотньою, законні спадкоємці за заповітом та за законом відсутні.

Так, 12.06.2023 Дніпровській міській раді стало відомо, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2022 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , титульним власником якої є ОСОБА_3 , шляхом заборони на її відчуження та розпорядження. На підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року по справі № 932/10390/21 вирішено задовольнити клопотання адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001081 від 18 листопада 2021 року про що 11.04.2023 було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчий обргрунтовує показаннями ОСОБА_4 , який є представником громадянки ОСОБА_5 , а також тим, що вказані незаконні шахрайські дії невстановлених осіб створили умови, за яких ОСОБА_5 як спадкоємець другої черги за законом не матиме можливість вступити у спадщину та прийняти її, оскільки за наявності такого заповіту нотаріус буде зобов`язаний відмовити у цьому. При чому, невстановлені особи достеменно знали, що час для скасування заповіту законним спадкоємцем через суд загальної юрисдикції може зайняти тривалий час, а тому за цей час нерухомість буде оформлена на підконтрольну їм особу та реалізована іншим особам необізнаним в злочинних діях, що надасть такому правочину ніби-то законний вигляд та унеможливить повернення нерухомості. Згідно інформації КП «Дніпропетровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» за вих. №956 від 30.11.2021 встановлено, що ОСОБА_3 станом на 01.12.2020 було встановлено діагноз злоякісної пухлини щодо ураження кількох суміжних відділів гортаноглотки, а також зазначено про перебування в грудні 2020 на стаціонарному лікуванні в КП «ДОКЛ ім. Мечникова» ДОР» з проведенням відповідного хірургічного втручання. Разом із цим, за результатами проведення тимчасового доступу у Сьомій Дніпровській державній нотаріальній конторі встановлено, що 29.09.2021 громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 подала заяву про вступ в спадщину та видачу свідоцтва про право на спадщину (реєстраційний №2-1969). До вказаної заяви ОСОБА_1 додала копію заповіту від 08.12.2020 посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сидаревич В.А. за реєстраційним номером 1187.

Дніпровська міська рада вважає, що єдиним титульним власником квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші власники зазначеної квартири відсутні оскільки ОСОБА_3 була самотньою, законні спадкоємці за заповітом та за законом відсутні.

Зважаючи на викладені обставини, позивачі вважають, що є ризик подальшого відчуження спірної квартири, що в свою чергу, призведе до ускладнення або невиконання рішення суду по даній справі.

З цих підстав, прохає суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020, шляхом заборони ОСОБА_1 , а також будь яким іншим особам вчиняти будь які дії (купівля-проваджу, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на вищезазначене нерухоме майно та шляхом заборони державному реєстратору вчиняти будь які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власті, внесення записів про накладання арештів, заборон на відчуження, записів іпотеки інші дії передбачені чинним законодавством) щодо квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 02.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши долучені до неї докази, приходжу до висновку про відмову у її задоволенні, за наступних підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Відповідно до ч.6, 7, 8 цієї статті - залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У відповідності до п.п. 1, 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020, шляхом заборони ОСОБА_1 , а також будь яким іншим особам вчиняти будь які дії (купівля-проваджу, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на вищезазначене нерухоме майно та шляхом заборони державному реєстратору вчиняти будь які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власті, внесення записів про накладання арештів, заборон на відчуження, записів іпотеки інші дії передбачені чинним законодавством) щодо квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 02.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді від 10.02.2023 року (справа № 932/10390/21; провадження 1-кс/932/396/23) 02 лютого 2023 року адвокат Кобець К.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту майна, який накладено в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001081 від 18 листопада 2021 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2021 року на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження: 46957735. Даною ухвалою було задоволено клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001081, а саме квартири АДРЕСА_1 , титульним власником якої є ОСОБА_3 , оскільки кримінальне провадження вже закрите та на час розгляду вказаного клопотання відпала необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 020 власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є ОСОБА_1

Разом з цим, з заяви про забезпечення позову, а також з долучених до неї на підтвердження вимог заявника копій документів суд не має змоги пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Зазначені Дніпровською міською радою обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, не обґрунтовують необхідності в застосуванні вказаного ним у заяві виду забезпечення позову, враховуючи те, що дана заява не містить належного обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований ним спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за позовом, який він має намір подати.

Таким чином, з урахуванням вимог, викладених у заяві про забезпечення позову, відсутності доказів, які можуть підтвердити обґрунтованість вжиття заходу забезпечення позову, заява Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150-153, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол