РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мартинишин М.О.

з участю секретаря Кондрашин В.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на дитину

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь 1/2 фактично понесених нею додаткових витрат (3 531 грн.) на лікування сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти в розмірі 1766 гривень.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб та зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 511).

Від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , який на даний час є малолітнім та проживає разом із нею та перебуває на її утриманні.

16 червня 2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, а також визначено місце проживання дитини - ОСОБА_4 разом із нею.

14 травня 2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліментів в розмірі 600 гривень, щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня подачі позову з 23.01.2014 року.

На протязі останніх трьох років відповідач ОСОБА_3 сплачує на її користь аліменти в розмірі 1 000 гривень, щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 , але ці кошти є недостатніми для забезпечення належного матеріального становища та потреб дитини. Впродовж останнього часу відбулось зростання цін на комунальні платежі, харчування, витрати на лікування. Дитина навчається в школі і потребує значно більшого догляду та коштів, оскільки збільшились витрати на її утримання. Відповідач є працездатного віку та фізично здоровий. Будь-які докази важкого матеріального становища платника аліментів ОСОБА_3 або важкого стану здоров`я, які б перешкоджали йому утримувати сина, її невідомі. Більше того, матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_3 , вона вважаю покращилось, так як останній 01.06.2021 придбав трикімнатну квартиру в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що стверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110). Таким чином вважаю, що відповідач в змозі утримувати сина в розмірі, достатньому для його нормального фізичного та духовного розвитку. На даний час її матеріальний стан значно погіршився у зв`язку з відкритою збройною агресією РФ проти України, задля безпеки сина, вона змушена була разом з дитиною покинути місце проживання в Дніпропетровській області і переїхати до м. Львова. Вона не працюю, з 18.07.2022 р. зареєстрована як безробітна в Львівському міському центрі зайнятості. Так як вона з малолітнім сином ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеними особами, то змушені винаймати житло у м. Львові. Плата за оренду квартири становить 6000 гривень щомісячно та додатково комунальні послуги. ЇЇ доходи, які складаються з допомоги по безробіттю, є недостатніми для належного матеріального забезпечення необхідних першочергових потреб дитини: харчування, лікування, догляд, навчання, придбання одягу, тощо. Отже, вона не можу самостійно забезпечити всім необхідним сина ОСОБА_4 .

Крім цього, до медичних документів дитині було встановлені наступін діагнози: плоскостопість та рекомендовано корегуючі устілки у взуття; діагноз сколіоз попереково-грудного відділу хребта та рекомендовано лікувальну фізкультуру всього тіла та міопія обох очей та виписано окуляри. У зв`язку з чим, на дитину було фактично нею понесені додаткові витрати у розмірі 2531 гривень, з яких складаються з витрати на придбання корегуючих устілок у взуття становлять 550 грн.; витрати на придбання дитячих окулярів по рецепту становлять 1481 грн. та витрати на придбання абонементу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на заняття в басейні становлять 1 500 грн..

Відтак вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зазначеному розмірі та зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, які просить стягнути з ОСОБА_3 1/2 фактично понесених нею, зокрема додаткових витрат на лікування сина. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 02.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати за участю учасників справи.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладених у позові. Просять позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2014 року у справі № 200/1020/14-ц позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 600,00 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня подачі позову - з 23.01.2014 року.

Згідно з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2014 року у справі №200/585/14-ц позов ОСОБА_1 задоволено, шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , укладений 15.08.2009 року та зареєстрованим Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 511 розірвано та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отож, свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину при наявності вищенаведених обставин.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становив: з 01.12.2022 по 31.12.2022 становить - 2833 гривень.

Суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2272 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн.

З урахуванням матеріального становища дитини, дохід яких складається із суми сплачених аліментів судовим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2014 року у справі № 200/1020/14-ц, які є незначними та враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 2 833 грн., а 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 1416,50 грн., а тому суд вважає, що діти потребують більше коштів на своє утримання.

При цьому, позивач навів обставин про погіршення матеріального стану позивача у зв`язку збільшеними витратами на утримання дитини станом на день подання позову та зміни матеріального стану відповідача, які свідчать про можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж це було визначено за судовим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2014 року у справі № 200/1020/14-ц.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

При розгляді позову про збільшення розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та і позивача, що підтверджено документами, зокрема: копією довідки з місця навчання дитини ЛДК СЗШ № 3 Львівської міської ради Львівської області від 31.08.2022 р.; копією довідки від 07.11.2022 р. № 1339 про реєстрацію як безробітна в Львівському міському центрі зайнятості з 18.07.2022 р.; копією медичного висновку педіатричної ЛКК 123 Прот.34 від 29.09.2022 р.; копією медичного висновку педіатричної ЛКК 124 Прот.34 від 29.09.2022 р.; копією виписки з медичної карти ОСОБА_4 від 21.09.22 р., від 05.10.2022 р.; копією довідки від 18.07.2022 р. № 1330- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копією довідки від 18.07.2022 р. № 1330- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копією індивідуальних відомостей про застраховану особу Форма ОК-7; копією договору житлового найму від 01.07.2022 р.; копією рецепта від 05.10.22рр. на виготовлення дитячих окулярів та товарний чек на суму 1 481 грн.; копією видаткової накладної № 01-05/10 від 05.10.2022 р. на суму 550 грн.; копією абонементу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на заняття в басейні від 25.11.2022; копією квитанції 15423 ПНФН абонементи «SportLife» від 25.11.2022 року на суму 1 500 грн.(ас.15-24) та покращення матеріального стану платника аліментів, а саме: відповідач у 01.06.2021 року придбав нерухоме майно - трикімнатну квартиру в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області(а.с.25) та з огляду на погіршення стану здоров`я дитини, що підтверджено відповідними медичними документами, з врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, з метою повноцінного розвитку здібностей дитини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів доцільно збільшити на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, відповідач доказів перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення його стану здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення для справи не надав суду. Окрім цього, не надав доказів, що між сторонами як батьками є узгодженість способу для збільшення надання матеріальної допомоги дитині у позасудовому порядку.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог позивача в цій частині, а тому слід збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошові сумі у розмірі 3 500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 05.12.2022 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Верховним Судом у Постанові від 08.12.2021 року по справі №607/12170/20, зроблено наступні висновки: - «Згідно із частиною першою статті І85 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). СК України виходить з принципу рівності прав та обоє 'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов 'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини».

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.18,19 постанови № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування - чеками, квитанціями про придбання ліків, про призначення яких зазначено у медичних документах дитини тощо).

Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини; вони необхідні для того щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із копії вищезазначених медичних документів дитині було встановлені наступні діагнози: плоскостопість та рекомендовано корегуючі устілки у взуття; діагноз сколіоз попереково-грудного відділу хребта та рекомендовано лікувальну фізкультуру всього тіла та міопія обох очей та виписано окуляри. У зв`язку з чим, на дитину було фактично понесено понесені додаткові витрати у розмірі 2 531 гривень, з яких складаються з витрат на придбання корегуючих устілок у взуття становлять 550 грн.; витрати на придбання дитячих окулярів по рецепту становлять 1 481 грн. та витрати на придбання абонементу «SportLife» на заняття в басейні становлять 1 500 грн..

Суд вважає, що в даному випадку витрати на лікування при такому стані здоров`я дитини є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України.

За таких обставин, виходячи з рівності як прав, так і обов`язків батьків щодо дитини, передбаченої ст.141 СК України, та положень ст.185 СК України, приймаючи до уваги доведеність позивачкою понесених нею додаткових витрат у зв`язку лікуванням дитини, у розмірі 2 531 гривень, які викликані особливими обставинами, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки в рахунок проведених останньою половина додаткових витрат на дитину у розмірі 1766 гривень, пов`язаних з її лікуванням.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76-80, 83, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 430 ЦПК України -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошові сумі у розмірі 3 500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 05.12.2022 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1766 гривень додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її лікуванням.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1073,60 гривень в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення - 19.06.2023 року.

Суддя: Мартинишин М.О.