Справа № 314/713/23
Провадження № 2/314/383/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючий суддя Кононенко І.О., секретар судового засідання Билименко Т.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/713/23 за позовом ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (, Запорізька область, Запорізький район, с.Павлівське, вул. Залізнична, 28) , третя особа Управління Держгеокадастру у Запорізькій області (вул. Українська,50 м.Запоріжжя) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача скасувати рішення про надання дозволу на розробку проектів землеустрою та зобов`язання прийняти рішення про об`єднання земельних ділянок

встановив:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом в якому просив усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, зобов`язавши відповідача скасувати рішення Павлівської сільської ради сьомого скликання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки площею 40,0 га кадастровий номер :02:004:0215 (фермерське господарство Запорожського, с.Семененкове) та прийняти рішення про об`єднання 20 земельних ділянок (площею 2,0 га кожна) з кадастровими номерами: :02:004:0096, :02:004:0104, :02:004:0112, :02:004:0097, :02:004:0100, :02:004:0108, :02:004:0111, :02:004:0113, :02:004:0106, :02:004:0101, :02:004:0095, :02:004:0102, :02:004:0094, :02:004:007, :02:004:0103, :02:004:0105, :02:004:0098, :02:004:0109, :02:004:0110, :02:004:0099 в одну земельну ділянку площею 40,0000га кадастровий номер :02:004:0215, в обґрунтування чого зазначила , що на підставі рішень Павлівської сільської ради сьомого скликання, прийнятих в 2020 році, відповідачем надано дозвіл 20 особам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки площею 40,0 га кадастровий номер :02:004:0215 (фермерське господарство Запорожського, с. Семененкове), внаслідок чого належна спадкодавцю земельна ділянка площею 40,0000 га, розташована на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, була поділена на 20 окремих земельних ділянок (площею 2,0 га кожна)

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.02.2021 р. по цивільній справі № 314/4876/20 було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради про визнання права на спадщину, а саме: заборонено Павлівській сільській раді видавати будь-які рішення, спрямовані на передачу права власності, оренди або іншого речового права щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0215, площею 40,0га, для ведення фермерського господарства іншим особам; вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0215 будь-яку інформацію щодо об`єкту нерухомого майна; про зміни об`єкта нерухомого майна; виправлення розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; про право власності та інформацію про зміну права власності; реєстрацію іншого речового права; вчиняти будь-які дії щодо використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

На виконання рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.06.2022 р. позивачу необхідно зареєструвати речове право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що на теперішній час є неможливим внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0215 на 20 окремих земельних ділянок.

02 грудня 2022 р. ОСОБА_2 в особі представника адвоката Косякової З.М. звернувся до Павлівської сільської ради з клопотанням про скасування рішень сільської ради сьомого скликання, прийнятих в 2020 році щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки площею 40,0 га кадастровий номер :02:004:0215 та прийняття рішення про об`єднання зазначених 20-ти земельних ділянок (площею 2,0 га кожна) в одну земельну ділянку площею 40,0000 га кадастровий номер :02:004:0215.

2 січня 2023 р. на електронну адресу представника позивача надійшла відповідь Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30.12.2022 р. № 01- 30/1406, за текстом якої відповідач, з посиланням на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.02.2021 р. по цивільній справі № 314/4876/20 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради про визнання права на спадщину, яка на думку Павлівської сільської ради є чинною та не скасована, вважає неможливим на даний час прийняти рішення про скасування раніше прийнятих рішень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки площею 40,0 га кадастровий номер :02:004:0215 та об`єднання зазначених земельних ділянок в одну земельну ділянку площею 40,0000 га кадастровий номер :02:004:0215.

3 січня 2023 р. позивач в особі представника повторно звернувся до Павлівської сільської ради з аналогічним клопотанням про скасування рішень сільської ради сьомого скликання, прийнятих в 2020 році, щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки площею 40,0 га кадастровий номер :02:004:0215 та прийняття рішення про об`єднання зазначених 20-ти земельних ділянок (площею 2,0 га кожна) в одну земельну ділянку площею 40,0000 га кадастровий номер :02:004:0215, з посиланням на приписи ч. 7 ст. 158 ЦПК України.

Відповіді на зазначене клопотання позивач та/або представник позивача не отримали. Оскільки відповідач ухиляється від вирішення спору в позасудовому порядку, позивач змушений був звернутися до суду з цим позовом.

На думку позивача посилання відповідача на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.02.2021 р. по цивільній справі № 314/4876/20 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради про визнання права на спадщину, як на перешкоду у вирішенні питання щодо прийняти рішення про скасування раніше прийнятих рішень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки площею 40,0 га кадастровий номер :02:004:0215 та об`єднання зазначених земельних ділянок в одну земельну ділянку площею 40,0000 га кадастровий номер :02:004:0215, є незаконним, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.06.2022 р. набрало законної сили 02.08.2022 року.

Таким чином, встановлений законом (ч. 7 ст. 158 ЦПК України) дев`яносто - денний термін, протягом якого продовжували діяти заходи забезпечення позову, сплив 02 листопада 2022 року.

Отже, у Павлівської сільської ради на теперішній час відсутні підстави для відмови в задоволенні клопотання позивача, викладеного в заяві від 02 грудня 2022 р.

На думку позивача відмова відповідача у вирішенні клопотання про скасування раніше прийнятих Павлівською сільською радою рішень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки площею 40,0 га кадастровий номер :02:004:0215 та об`єднання зазначених земельних ділянок в одну земельну ділянку площею 40,0000 га кадастровий номер :02:004:0215 створює позивачу перешкоди в користуванні зазначеною земельною ділянкою.

Посилаючись на викладене, представник позивача у судовому засіданні просила позов задовольнити , при цьому додала, що відповідач своїми діями перешкоджає позивачу оформити право власності на земельну ділянку, крім того останньому вже нараховується податковий борг згідно листа Павлівської сільської ради від 15.08.2022 року . Відповідач погодився з тим, що рішенням суду за позивачем визнано право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 40,0000 га на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :02:004:0215 , але питання щодо проекту землеустрою вирішувалося до прийняття цього судового рішення , рішення відповідача мають індивідуальний характер і вже виконані а тому не можуть бути скасовані, позов заперечив, надав відзив в якому зазначив, що зазначені рішення Павлівської сільської ради, які позивач просить скасувати, є чинним, не оскаржене у встановленому діючим законодавством України порядку та є обов`язковим для виконання Павлівською сільською радою.Земля за кадастровим номером :02:004:0215 була передана до комунальної власності Павлівській сільській раді, відповідно до наказу управління Держгеокадастру №8-2306/15-18-СГ від 21.12.2018 року та відповідно до рішення Павлівською сільської ради № 2 «Про прийняття земельних ділянок з державної власності у комунальну власність Павлівської сільської ради» від 09.01.2019 року (зі змінами до рішення Павлівської сільської ради № 23 від 17.01.2020 року). На момент передачі, відповідно до додатку до рішення від 09.01.2019 №2, відомостей про обмеження у використанні земельною ділянкою були відсутні та вказано що власник помер. Відповідно до вищезазначеного, земля належали до комунальної власності, тому сесією Павлівської сільської ради видано 20 рішення від 21.09.2020 року «про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності Павлівської сільської ради. Землі надавались громадянам , які й зробили проект землеустрою присвоїли землям кадастрові номери та передали ці проекти Павлівській сільській ради.

На момент подачі позовної заяви 26.11.2020 року ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради «про визнання права власності на спадщину» (справа №314/4876/20). Зазначені вище рішення вже були виконані, та землі за кадастровим номером :02:004:0215 вже не існувало фактично та юридично, ця земля була поділена на 20 частин по 2 га, кожна під своїм кадастровим номером. Власники землі розробили проект землеустрою, що видно з фото сайту Держгеокадастру де вказана земля поділена на 20 частин по 2 га, це означає що рішення Павлівської сільської ради від 21.09.2020 року були виконані, та його неможливо скасувати.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.Разом з тим, відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема:

а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується;

б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Натомість ключовим питанням у контексті можливості скасування органом місцевого самоврядування свого владного управлінського рішення, є визначення того, яким за своєю правовою природою є відповідний акт: нормативним чи ненормативним. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №182/2428/16-а.У постановах від 20.09.2018 у справі №521/17710/15-а, від 22.01.2019 у справі №371/957/16-а, від 13.03.2019 у справі №542/1197/15-а Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок про те, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує у громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Згідно з абзацом 1 пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію. Вищезазначені Рішення Павлівської сільської ради на думку відповідача є ненормативним правовим актом. Данні рішення не можуть бути скасовані, так як вони вже виконанні. Тому Павлівська сільська рада вважає що позовні вимоги, які просить позивач, неможливо виконати в зв`язку з тим що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Щодо прийняття рішення про об`єднання земель та присвоєння їм кадастрового номера :02:004:0215, то позивач вважав що це є неможливим бо сільська рада не наділена такими повноваженням, щоб присвоювати кадастрові номери.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням , яке є чинним, та має преюдиціальне значення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.06.2022 року у справі №314/4876/20 за позовом ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права на спадщину, задоволено. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 40,0000 га на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :02:004:0215, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 при цьому судом зазначено , що ОСОБА_4 отримав земельну ділянку на праві довічного успадковуваного володіння на підставі ЗК УРСР від 18 грудня 1990 року, особа, яка володіє земельною ділянкою на праві довічного успадковуваного володіння за Законом не може бути позбавлена права на таке володіння. На відповідні відносини щодо такого володіння поширюються гарантії, встановлені статтею 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 41 Конституції України. Ці норми не лише гарантують право довічного успадковуваного володіння землею (як різновид «мирного володіння майном» в розумінні Конвенції, та як речове право, захищено статтею 41 Конституції України), але і обмежують у можливості припинити відповідне право.

Листування позивача з відповідачем зокрема лист Павлівської сільської ради від 30.12.2022 року №01-30/1406 , свідчить про те , що позивач звертався до відповідача щодо скасування рішень прийнятих сільською радою в 2020 р про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок у власність , в якому повідомляє про те, що прийняття запропонованого рішення на даний час є незаконним та має бути вирішеним після припинення заборони, окремого акту про відмову не виносилося .

Суд вважає , що спосіб захисту який визначив позивач права та інтереси позивача як набувача права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою не відновить й такий спосіб не є належним .

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що, установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті.

У постанові від 28.05.2020 у справі №819/654/17 Верховний Суд зазначив, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні.

Рішення які просить скасувати позивач прийнятті за зверненнями інших громадян, також рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою , реалізація такого рішення є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 листопада 2018 року у справі 536/158/16-ц. Аналогічні висновки містяться також у постановах ВП ВС від 21.03.2018 у справі № 536/233/16-ц, від 24.04.2018 у справі №401/2400/16-ц, від 30.05.2018 у справі № 826/5737/16, від 19.06.2018 у справі №922/864/17, від 28.11.2018 у справі № 826/5735/16, від 11.09.2019 у справі №924/174/18. Такі ж висновки містяться й в постанові КАС ВС від 07.04.2021 у справі №460/2618/18 (№ в ЄДРСР 96145860). Звертаючись до суду позивач зазначав, що звернення до суду в дійсній справі пов`язано з необхідністю виконання судового рішення в іншій , проте виконання рішення суду є окремою стадією процесу й не вирішується шляхом подання іншого позову.

Крім того згідно актуальних відомостей з Державного реєстру речових прав відсутні відомості щодо земельних ділянок які за зазначенням сторін поділені з однією ділянки :02:004:0215, а щодо цієї останньої ділянки маються відомості про те, що власником її є Павлівська сільська рада, а відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні, цільове призначення - для ведення фермерського господарства .

За таких обставин, право чи інтерес позивача які виходять з позову не можуть бути поновлені способом зазначеним позивачем, оскільки такий спосіб не є належним , що є підставою для відмови у задоволенні останнього, керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265 , 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (, Запорізька область, Запорізький район, с.Павлівське, вул. Залізнична, 28) , третя особа Управління Держгеокадастру у Запорізькій області (вул. Українська,50 м.Запоріжжя,) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

27.06.2023