Справа № 361/856/23
Провадження № 2/361/2027/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07 грудня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2023 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 14848 грн. 38 кон. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з вересня 2016 року по 30 листопада 2022 року на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона, ОСОБА_1 , є матір`ю малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 . З батьком її сина ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2015 року шлюб між ними було розірвано.

На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, від 21 жовтня 2016 року у справі №361/5487/16-ц відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 950 грн. щомісячно, починаючи з 21 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання зазначеного судового рішення Броварським міськрайонним суду Київської області було видано виконавчий лист від 13 листопада 2017 року по справі №361/5487/16-ц, по якому було відкрито виконавче провадження за номерами №56514391 (стягнення на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 ), яке з 01 червня 2018 року знаходиться на виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Внаслідок умисного не виконання відповідачем рішення суду та злісного ухилення від сплати аліментів за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 47245 грн. 00 коп., за період з 01 вересня 2016 року по 01 грудня 2022 року, яка видана Броварським РВ ДВС.

У відповідності до розрахунку заборгованості по аліментах, виконаних державим виконавцем Броварського РВ ДВС, за період з 01 вересня 2016 року по 01 грудня 2022 року було нараховано аліментів, на суму 81445 грн 00 коп, на утримання ОСОБА_4 , з яких відповідачем сплачено загалом 33965 грн. 00 коп., і станом на 01 грудня 2022 року, наявна заборгованість становить 47480 грн 00 коп.

Зазначена сума заборгованості є досить суттєвою для позивача, адже вона зараз знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років та отримує лише державну допомогу при народженні дитини до досягнення нею 3-х річного віку у розмірі 860,00 грн на місяць. Доходів, які вона зараз отримує, не вистачає для утримання дитини на достатньому рівні, так як її фінансовий стан зараз не може в повному обсязі задовольнити його потреби, а відповідач протязгом тривалого часу ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча йому відомо про тяжкий матеріальний стан позивача.

За розрахунками позивача за період з 01 вересня 2016 року по 30 листопада 2022 року сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 14848 грн. 38 коп. на дитину.

01 березня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 07 червня 2023 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, пояснення надала аналогічно викладеним у позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2013 року.

Від спільного життя мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №19.

09 червня 2015 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано.

21 жовтня 2016 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи суду невідоме, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Семиполки Броварського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі 950 (дев`ятсот п`ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з 21 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання зазначеного судового рішення Броварським міськрайонним суду Київської області було видано виконавчий лист від 13 листопада 2017 року по справі про стягнення аліментів, на підставі якого головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділіу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56514391.

Згідно довідки-розрахунку головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) станом на 01.12.2022 року у відповідача існує борг по сплаті аліментів у розмірі 47480,00 грн. за період з вересня 2016 року по листопад 2022 року.

Тому, за період з 01 вересня 2016 року по 30 листопада 2022 року сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача складає 14848 грн. 38 коп.

Відповідно ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд неможе збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дітей тим з батьків, хто проживає окремо від них.

Згідно з ч. 1ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при вирішенні спору про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів слід з`ясувати розмір не сплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що несплата та несвоєчасна сплата аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області на користь позивача на утримання дитини, мала місце з вини відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, якщо позивач звільнений від сплати судового збору він підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191 СК України, ст. ст. 200, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини за період з 01 вересня 2016 року по 30 листопада 2022 року в розмірі 14848 грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.