Справа № 567/806/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Кордиша А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

В Острозький районний суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається з її права на земельну ділянку площею 0,42 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою с. Вельбівно Рівненського району (Острозька МТГ) Рівненської області, яка була передана їй у приватну власність.

Вказує, що її мати ОСОБА_2 за життя не скористалася своїм правом на складення заповіту і такий від її імені не посвідчувався. Спадкова справа після її смерті не заводилась.

Зазначає, що на день смерті її матір ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 , та інші особи зареєстрованими за вказаною адресою не числяться.

Так як матір померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому строк для прийняття спадщини, що відкрилася після її смерті сплив ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що зазначений строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, які полягають у тому, що вона з 10 грудня 2020 року по 18 грудня 2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у інфекційному відділенні КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» з діагнозом коронавірусна хвороба, середньо-важкий перебіг, негоспітальна двобічна вірусна (COVID), полісегментарна пневмонія, бронхіальна астма, та з 19 грудня 2020 року по 02 січня 2021 року знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом коронавірусна хвороба, середньо-важкий перебіг, негоспітальна двобічна вірусна полісегментарна пневмонія, з дотриманням карантинних норм і обмеження по ізоляції.

Зазначає, що перебуваючи на амбулаторному лікуванні вона вимушена була у відповідності до пп.5 п.7 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (у редакції чинній на час її лікування) постійно знаходитися на самоізоляції за місцем свого проживання та була обмежена у контактах з іншими особами. Крім того, позивачка вказує, що весь період свого захворювання на COVID-19 вона була позбавлена можливості пересуватися, більшість часу була прикута до ліжка, отримувала кисневу терапію, важко відновлювалася, як фізично після хвороби, так і психологічно після недавньої смерті матері та важкого перебігу захворювання.

Вказує, що вищевказані обставини у своїх сукупності створили для неї об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 10.05.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.

02.06.2023 року ухвалою суду протокольно без складання окремого процесуального документа закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити.

Представник позивачки - адвокат Кордиш А.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Пояснив, що позивачка ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_2 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як з 10 грудня 2020 року по 18 грудня 2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у інфекційному відділенні КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» з діагнозом коронавірусна хвороба, та з 19 грудня 2020 року по 02 січня 2021 року продовжувала амбулаторне лікуванні з таким же діагнозом, з дотриманням карантинних норм і обмежень по самоізоляції, що вказує на те, що у неї існували об`єктивні перешкоди і труднощі для звернення із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку за місцем відкриття спадщини у визначений законом термін.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , окрім її доньки ОСОБА_1 , немає, а тому для реалізації ОСОБА_1 права на спадкування остання змушена звертатися до суду з проханням визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник відповідача Острозької міської ради Рівненської області у судове засідання не з`явилася, в поданій до суду розгляд справи просила здійснювати без її участі на підставі наявних матеріалів справи, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивачку та її представника, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.07.2020 року (актовий запис № 11 від 02.07.2020 року) (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з її права на земельну ділянку площею 0,42 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою с.Вельбівно Рівненського району (Острозька МТГ) Рівненської області, яка була передана у приватну власність для ОСОБА_2 відповідно до рішення Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 75 від 03.02.1994 р. (а.с.18).

ОСОБА_2 була матір`ю позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.08.1971 року, відповідно до якого ОСОБА_2 вказана матір`ю позивачки, а ОСОБА_4 її батьком (актовий запис № 29 від 28.08.1971р.) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.07.1988 року, відповідно до якого після укладення шлюбу позивачка змінила дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (актовий запис № 8 від 23.07.1988 р.) (а.с.10-11).

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 проживала одна в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджуються довідкою старости сіл Вельбівно, Бадівка виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області № 07.02-12/202/3 від 31.03.2023 р. (а.с.13).

ОСОБА_2 за життя не скористалася правом на складання заповіту і такий від її імені не посвідчувався, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру від 02.05.2023 року, окрім того спадкові справи після смерті ОСОБА_2 не заводилися, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру авід 04.04.2023 року, а відтак заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини після смерті останньої ніким не подавалися (а.с.14-15).

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 18.12.2020р. позивачка ОСОБА_1 з 10 грудня 2020 року по 18 грудня 2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у інфекційному відділенні КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» з діагнозом коронавірусна хвороба, середньо-важкий перебіг, негоспітальна двобічна вірусна (COVID), полісегментарна пневмонія, бронхіальна астма (а.с.16).

Згідно довідки ТОВ «ВАГАСКОМ» від 03.04.2023р. з 19 грудня 2020 року по 02 січня 2021 року позивачка ОСОБА_1 знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом коронавірусна хвороба, середньо-важкий перебіг, негоспітальна двобічна вірусна полісегментарна пневмонія, з дотриманням карантинних норм та обмеженням по ізоляції (а.с.17).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

В судовому засіданні встановлено, що строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 закінчився 30.12.2020р., та позивачка ОСОБА_1 в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у строк, визначений ст.1270 ЦК України не зверталась, таким чином пропустила строк для її прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 26 березня 2020 року у справі №517/82/19 (провадження 61-1340св20).

Також, згідно практики Верховного Суду, зокрема викладеної у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, незначний пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною причиною для його поновлення.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що перебуваючи на лікуванні в КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» та ТОВ «ВАГАСКОМ» була позбавлена можливості своєчасно вчинити усі необхідні дії, з якими закон, пов`язує прийняття спадщини, так як перебувала у хворобливому стані та лікувалася (діагноз короновірусна хвороба), у зв`язку з чим вимушена була тривалий час знаходитися на самоізоляції за місцем свого проживання та була обмежена у контактах з іншими особами. Окрім того, весь період захворювання на COVID-19 позивачка фактично була позбавлена можливості вільно пересуватися, тривалий час була прикута до ліжка, отримувала кисневу терапію, відновлювалася як фізично після хвороби, так і психологічно після недавньої смерті матері та важкого перебігу захворювання. Зазначені обставини у своїх сукупності створили для неї об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 .

Відповідно до пп.5 п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236 « Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (у редакції чинній на час лікування позивачки) було визначено, що самоізоляції підлягають особи з підтвердженим діагнозом COVID-19, виписані із закладу охорони здоров`я, до моменту одужання відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З встановлених судом обставин вбачається, що перебування позивачки ОСОБА_1 на лікуванні унеможливило своєчасне подання нею заяви про прийняття спадщини.

Відтак, в судовому засіданні доведено, що дані обставини створили для позивачки ОСОБА_1 об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_2 .

Зважаючи на дану обставину, суд визнає поважним пропуск позивачкою строку для прийняття спадщини.

Відповідач будь-яких заперечень щодо доводів позивачки суду не надав.

Звернення ОСОБА_1 з вищевказаним позовом суд розцінює як передбачений законом спосіб захисту своїх прав та інтересів з метою реалізації свого права на спадкування.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд вважає поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку, встановленого законом для прийняття спадщини, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, право позивачки на прийняття спадщини підлягає захисту шляхом визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 10-13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.1272 ЦК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Острозької міської ради Рівненської області (місцезнаходження : м.Острог, вул.Героїв Майдану, 4 Рівненської області, індекс 35800) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у два місяці, що починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 червня 2023 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.