Номер провадження: 22-ц/813/2947/23
Справа № 495/1243/21
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 495/1243/21

Номер провадження: 22-ц/813/2947/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Зєйналової А.Ф.к.,

учасники справи:

- позивач керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави,

- відповідачі 1) Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради, 2) ОСОБА_1 , 3) ОСОБА_2 , 4) ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання договорів купівлі-продажу земельної ділянки недійсними, припинення речового права на нерухоме майно та зобов`язання повернути земельну ділянку, за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Мишко В.В. 21 січня 2022 року о 10 годині 20 хвилині, повний текст рішення складений 04 лютого 2022 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року виконуючий обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури (далі Прокурор) звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати незаконним та скасувати рішення І сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.10.2020 за №1583 «Про передачу у власність сформованої земельної ділянки комунальної власності», яким ОСОБА_2 передано у власність сформовану земельну ділянку, площею - 0,0454 га, кадастровий номер :02:005:0076, для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 ; 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2020 за №969, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріальною округу Кушнір І.В., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який придбав у власність земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 ; 3) визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.11.2020 за №500, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чербаджи К.М., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який придбав у власність земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 ; 4) припинити за ОСОБА_1 речове право власності на земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису 39201512 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0076 за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03; 5) зобов`язати ОСОБА_1 повернути до земель комунальної власності Затоківської селищної ради земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 .

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою було вивчено питання законності набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0076 за адресою - АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі рішення реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Косюк Олени Петрівни від 06.10.2020 за №54448356 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 38540524, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03).

Підставою для державної реєстрації стало рішення І сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.10.2020 за №1583 «Про передачу у власність сформованої земельної ділянки комунальної власності», відповідно до якого ОСОБА_2 передано у власність вищевказану спріну земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва.

В подальшому, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення реєстратора - приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір Ірини Валентинівни від 07.10.2020 за №54466763 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_3 (номер запису про право власності 38557285, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03). Підставою для державної реєстрації переходу права власності є - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2020 за №969, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В., згідно з яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 придбав у власність земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва. Категорія землі, відповідно до Земельного кодексу України, землі рекреаційного призначення.

Далі, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення реєстратора - приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чербаджи Катерини Миколаївни від 16.11.2020 за №55159211 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_1 (номер запису про право власності 39201512, реестраційний номер об?єкта нерухомого майна 03).

Підставою для державної реєстрації переходу права власності є - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.11.2020 за №500, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чербаджи К.М., згідно з яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбав у власність земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва. Категорія - землі рекреаційного призначення.

Прокурор вважає, що рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність зазначеної земельної ділянки є незаконним, а земельна ділянка підлягає поверненню до земель комунальної власності.

Так, згідно з інформацією з Державного земельного кадастру, категорія спірної земельної ділянки - землі рекреаційного призначення, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва.

Вказана земельна ділянка вже передавалась у власність громадянам на підставі рішення Затоківської селищної ради від 29.12.2014 №2748 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_4 та іншим (всього 19 чоловік) для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за адресою - АДРЕСА_2 ». Рішенням Білгород-дністровського міськрайонного суду від 15.05.2019 у справі №495/8566/16ц (набрало чинності 18.06.2019) вказане рішення Затоківської селищної ради та свідоцтво про право власності фізичної особи на земельну ділянку скасовано. Рішенням суду у цій справі встановлено, що відведення спірної земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва не відповідає наявній містобудівній документації.

Як встановлено перевіркою, Генеральним планом смт. Затока, затвердженим рішенням Затоківської селищної ради від 25.02.2005 №1461, не передбачено відведення земель під індивідуальне дачне будівництво на вказаній території смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області. Згідно з викопіюванням з Генерального плану смт Затока, виконаного архітектором Затоківської селищної ради Майченко А.Г., зазначена територія визначена як землі рекреаційних установ. Згідно з даними з Публічної кадастрової карти України, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0076 розташована на відстані приблизно - 135,7 м. від урізу води Чорного моря, а, отже входить до прибережної захисної смуги.

Рішенням Затоківської селищної ради від 04.06.2008 №219 ТОВ «Укрбудінвест» затверджено містобудівне обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу Лиманському районі смт. Затока, згідно якого вказана земельна ділянка, що розташована на відстані близько - 135,7 метрів від урізу води у Лиманському районі смт. Затока біля земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ТОВ «Укрбудінвест», передбачена для розміщення пляжно-розважального комплексу згідно містобудівних норм.

Відповідно до Генерального Плану, вказана територія відноситься до земель запланованих для територій рекреаційних установ та центрів загально-рекреаційного обслуговування.

Посилаючись на вищезазначене, прокурор вважає, що надання у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0076 для індивідуального дачного будівництва суперечить чинній містобудівній документації (Т. 1, а. с. 1 - 16).

Позиція сторін в суді першої інстанції

Адвокат Недашківський А.В., діючий від імені ОСОБА_3 , у відзиві на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовної заяви, так як вважає її необґрунтованою з наступних підстав.

На час прийняття Затоківською селищною радою спірного рішення щодо передачі у власність спірної земельної ділянки Генеральним планом смт Затока було передбачено дачне будівництво на території до якої належить спірна земельна ділянка.

Наявність Генерального плану смт. Затока, зміненого рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 2832 від 06.03.2015, встановлено судовими рішеннями в інших судових справ, серед яких справи № 420/6481/18, № 420/6243/20 тощо. За твердженням представника відповідача положення Генерального плану смт. Затока, затвердженого 25.02.2005, на які посилається прокурор, є не актуальним з 06.03.2015 (дати прийняття рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 2832), втратило свою чинність, чого не враховано прокурором та внаслідок чого, прокурор прийшов до помилкового висновку про те, що передача у власність спірної земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва суперечить Генеральному плану смт. Затока.

Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 3729 від 23.10.2015 затверджено детальний плани території «Розміщення індивідуальної дачної забудови на земельній ділянці загальної, площею - 8,0 га., на території смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області».

Земельна ділянка, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 , розташована в межах території земельної ділянки, площею - 8,0 га., на території смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, яка детальним планом території, затвердженим Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 3729 від 23.10.2015, передбачена для індивідуальної дачної забудови.

Управління містобудування та архітектури Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Білгород-Дністровської міської ради вказує на те, що місце розташування земельної ділянки за адресою - АДРЕСА_1 співпадає з місцем розташування території запроектованої для індивідуального дачного будівництва на підставі затвердженого рішенням Затоківської селищної ради № 3729 від 23.10.2015 детального плану території «Розміщення індивідуальної дачної забудови на земельній ділянці, орієнтованою площею - 8,0 га., на території смт Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області».

Затвердженим рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 3729 від 23.10.2015 детальним планом території «Розміщення індивідуальної дачної забудови на земельній ділянці загальної площею 8,0 га. на території смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області» у відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уточнено положення Генерального плану смт Затока та передбачено для індивідуальної дачної забудови земельну ділянку, площею - 8,0 га., до якої входить й надана у власність спірним рішенням І сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.10.2020 за №1583 «Про передачу у власність сформованої земельної ділянки комунальної власності» земельна ділянка.

Крім цього, представник відповідача зазначає, що рішенням Затоківської селищної ради №936 від 20.02.2019 затверджено проект землеустрою щодо організації і встановлення меж земель водного фонду та водоохоронної зони Чорного моря на території смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області. Встановлено водоохоронну зону Чорного моря на території смт Затокам м. Білгород-Дністровський Одеської області, загальною площею 878,9545 га.; прибережну захисну смугу Чорного моря на території смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, загальною площею - 104,7262 га.; пляжну зону Чорного моря на території смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, загальною площею - 104,7262 га, (в межах прибережної захисної смуги). Як вбачається з рішення Затоківської селищної ради №936 від 20.02.2019 прибережна захисна смуга Чорного моря на території смт Затока співпадає з пляжною зоною Чорного моря на території смт Затока. Натомість, спірна земельна ділянка до пляжної зони не входить, а отже, й не відноситься до прибережної захисної смуги, що робить неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу посилання прокурора на порушення спірним рішенням І сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.10.2020 за №1581 обмежень у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг встановлених Водним кодексом України та Земельним кодексом України. Рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради № 219 від 04.06.2008 «Про затвердження ТОВ «Укрбудінвест» містобудівного обґрунтування на розміщенням пляжно-розважального комплексу у Лиманському районі смт. Затока» втратило свою чинність 14.10.2010, в силу вимог п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» № 509-VI від 16.09.2008 (Т. 1, а. с. 195 - 203).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2022 року відмовленоу задоволенні вищевказаної позовної заяви виконувача обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час прийняття Затоківською селищною радою спірного рішення щодо передачі у власність спірної земельної ділянки, Генеральним планом смт. Затока було передбачено дачне будівництво на території до якої належить спірна земельна ділянка. Крім цього, наявність Генерального плану смт. Затока, зміненого рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 2832 від 06.03.2015 року, встановлено судовими рішеннями в інших судових справах. Генеральний план смт. Затока, затверджений 25.02.2005 року, втратив свою чинність, у зв`язку з чим передача у власність спірної земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва не суперечить Генеральному плану смт. Затока.

Судом не встановлено неправомірне відчуження земельної ділянки, площею - 0,0454 га., (кадастровий номер :02:005:0076) для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 та порушення інтересів держави.

Положеннями Земельного кодексу не передбачено заборони дачного будівництва на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж морів та морських заток, тому спростовуються твердження прокурора щодо незаконності рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності.

Прибережна захисна смуга Чорного моря на території смт. Затока співпадає з пляжною зоною Чорного моря на території смт. Затока. Проте спірна земельна ділянка до пляжної зони не входить та не відноситься до прибережної захисної смуги, у зв`язку з чим рішення І сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.10.2020 року за №1583 не порушує обмежень у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг, встановлених Водним кодексом України та Земельним кодексом України. Крім того, положеннями Земельного кодексу не передбачено заборони дачного будівництва на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж морів та морських заток.

Затвердженим рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 3729 від 23.10.2015 року детальним планом території «Розміщення індивідуальної дачної забудови на земельній ділянці, загальною площею - 8,0 га., на території смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області» у відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уточнено положення Генерального плану смт. Затока та передбачено для індивідуальної дачної забудови земельну ділянку, площею - 8,0 га., до якої входить земельна ділянка, надана у власність спірним рішенням І сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.10.2020 року за №1583 «Про передачу у власність сформованої земельної ділянки комунальної власності» (Т. 2, а. с. 65 - 75).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційні скарзі Одеська обласна прокуратура просить рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2022 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) помилковими є висновки суду про недоведеність та неправомірність вимог прокурора та правомірність оскарженого рішення Затоківської селищної ради та дій інших відповідачів. Судом не було враховано, що об`єкти дачного будівництва мають свої будівельно-технічні і цільові особливості, що відокремлюють їх від інших об`єктів рекреаційного будівництва. Дачний будинок не є закладом (установою), а відноситься до об`єктів житлової нерухомості. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Крім того, суд дійшов необґрунтованих висновків, що наявність Генерального плану смт Затока, зміненого рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради №2832 від 06.03.2015, встановлено судовими рішеннями в адміністративних справах №420/6481/18та №420/6243/20, а також щодо втрати чинності Генеральним планом смт Затока, затвердженим 25 лютого 2005 року (Т. 2, а. с. 79 88).

Узагальнені доводи відповідачів на апеляційну скаргу

Адвокат Недашківський А.В., діючий від імені ОСОБА_3 , у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу збігаються з доводами відзиву на позовну заяву (Т. 2, а. с.117 - 123).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.04.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2022 року (Т. 2, а. с. 92 - 93).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.05.2022 року призначено справу до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 98).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.02.2023 року витребувано у Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради Одеської області належним чином засвідчені копії: 1) рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за № 1461 від 25.02.2005 року «Про затвердження Генерального плану смт. Затока Білгород-Дністровської міської ради Одеської області» та Генеральний план смт. Затока Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, затверджений вказаним рішенням; 2) рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за № 2832 від 06.03.2015 року «Про затвердження проекту містобудівної документації, внесення змін до Генерального плану смт. Затока Білгород-Дністровської міської ради Одеської області», виконаного генеральним проектувальником Державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя та змінений генеральний план смт. Затока Білгород-Дністровської міської ради Одеської області; 3) рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за № 3729 від 23.10.2015 року про затвердження детального плану території «Розміщення індивідуальної дачної забудови на земельній ділянці, орієнтовною площею - 8,0 га., на території смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області» та детальний план вказаної території; 4) рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за № 936 від 20.02.2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж земель водного фонду та водоохоронної зони Чорного моря на території смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області» (Т. 2, а. с. 141 - 145).

Одеський апеляційний суд неодноразово направляв копію вищевказаної ухвали для виконання, однак ухвала суду від 23.02.2023 року не була виконана. Позивачем не було прийнято мір щодо сприяння виконанню ухвали суду.

Прокурор у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення учасниками справи своєї правової позиції у заявах по суті справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, заслухавши думку учасників справи, які прийняли участь в судовому засіданні про можливість слухання справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Одеської обласної прокуратури не підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою (правонаступник якої є - Білгород-Дністровська окружна прокуратура) було вивчено питання законності набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0076 за адресою - АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі рішення реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Косюк Олени Петрівни від 06.10.2020 за №54448356 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 38540524, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03).

Підставою для державної реєстрації стало рішення І сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.10.2020 за №1583 «Про передачу у власність сформованої земельної ділянки комунальної власності», відповідно до якого ОСОБА_2 передано у власність вищевказану спріну земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва.

В подальшому, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення реєстратора - приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір Ірини Валентинівни від 07.10.2020 за №54466763 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_3 (номер запису про право власності 38557285, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03). Підставою для державної реєстрації переходу права власності є - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2020 за №969, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В., згідно з яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 придбав у власність земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва. Категорія землі, відповідно до Земельного кодексу України, землі рекреаційного призначення.

Далі, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення реєстратора - приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чербаджи Катерини Миколаївни від 16.11.2020 за №55159211 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_1 (номер запису про право власності 39201512, реестраційний номер об?єкта нерухомого майна 03).

Підставою для державної реєстрації переходу права власності є - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.11.2020 за №500, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чербаджи К.М., згідно з яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбав у власність земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва. Категорія - землі рекреаційного призначення.

Згідно із інформацією з Державного земельного кадастру, категорія спірної земельної ділянки - землі рекреаційного призначення, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.

Як встановлено перевіркою, Генеральним планом смт. Затока, затвердженим рішенням Затоківської селищної ради від 25.02.2005 року № 1461, не передбачено відведення земель під індивідуальне дачне будівництво на вказаній території смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області. Згідно із викопіюванням з Генерального плану смт. Затока, виконаного архітектором Затоківської селищної ради Майченко А.Г., зазначена територія визначена як землі рекреаційних установ. Згідно із даними з Публічної кадастрової карти України, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0076 розташована на відстані приблизно 135,7 м. від урізу води Чорного моря, а, отже, входить до прибережної захисної смуги. Рішенням Затоківської селищної ради від 04.06.2008 року № 219 товариству з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» затверджене містобудівне обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу у Лиманському районі смт. Затока, згідно із яким вказана земельна ділянка, що розташована на відстані приблизно 135,7 метрів від урізу води у Лиманському районі смт. Затока біля земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ТОВ «Укрбудінвест», передбачена для розміщення пляжно-розважального комплексу згідно містобудівних норм.

По справі виникли правовідносини щодо надання земельної ділянки у приватну власність

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції частково погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п. 4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі, та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами першою, другою статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Цільове призначення земельних ділянок, які надані громадянам, юридичним особам у власність чи постійне користування, зазначається в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно з частинами першою, другою статті 20 ЗК України (далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців першого, другого частини п`ятої статті 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Отже, за цільовим призначенням землі України поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі рекреаційного призначення. У межах кожної категорії земель виділяються види використання земельної ділянки, які визначаються її власником або користувачем самостійно, крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186--1 цього Кодексу.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (стаття 21 ЗК України).

Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений статтею 118 ЗК України.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою, шостою, сьомою, дев`ятою, статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі рішення реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Косюк Олени Петрівни від 06.10.2020 року за № 544488356 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 38540524, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03). Підставою для державної реєстрації стало рішення І сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.10.2020 року за №1583 «Про передачу у власність сформованої земельної ділянки комунальної власності», відповідно до якого ОСОБА_2 передано у власність вищевказану земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва.

В подальшому, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення реєстратора - приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір Ірини Валентинівни від 07.10.2020 року за №54466763 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_3 .

Підставою для державної реєстрації переходу права власності є договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2020 року за №969, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В., згідно з яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_5 придбав у власність земельну ділянку площею 0,0454 га, кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального дачного будівництва. Категорія землі, відповідно до Земельного кодексу України, землі рекреаційного призначення.

Далі, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення реєстратора - приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чербаджи Катерини Миколаївни від 16.11.2020 року за №55159211 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_1 (номер запису про право власності 39201512, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03). Підставою для державної реєстрації переходу права власності є договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.11.2020 року за №500, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чербаджи K.M., згідно з яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбав у власність земельну ділянку площею 0,0454 га, кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального дачного будівництва. Категорія землі, відповідно до Земельного кодексу України, землі рекреаційного призначення.

Процедура передачі безоплатно у власність громадянам земельних ділянок встановлена законом, наступним чином.

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Таким чином з метою отримання земельної ділянки безоплатно у власність громадянами має бути виготовлено та надано на погодження відповідний проект землеустрою.

Рішенням селищної ради №1583 було передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, з цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва.

Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, землі рекреаційного призначення (Секція Е) виокремлюються за цільовим призначенням, зокрема для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення з кодом КВПЦЗ 07.01 та для індивідуального дачного будівництва з кодом КВЦПЗ 07.03.

Статтею 19 ЗК України передбачено категорії земель, в тому числі й землі рекреаційного призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії земель згідно із ч. 1 ст. 20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно із статтею 50 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Відповідно до статті 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Згідно зі статтею 52 ЗК України землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Землі загального користування дачного кооперативу безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління кооперативу до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). До земель загального користування дачного кооперативу належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування.

На землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

Відповідно до закріпленого принципу раціонального використання та охорони земель земельні ділянки (частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування з визначеними щодо неї правами) рекреаційного призначення підлягають використанню виключно відповідно до видів їх використання, які відповідають їх цільовому призначенню.

Згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 (чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Класифікація), землі рекреаційного призначення (секція Е 07) (земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації): 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення; 07.02 для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту; 07.03 для індивідуального дачного будівництва; 07.04 для колективного дачного будівництва; 07.05 для цілей підрозділів 07.01 07.04 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01 червня 2021 року у справі № 925/929/19 відступила від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду України від 05 березня 2013 року у справі № 21-417а12, від 08 квітня 2015 року у справі № 6-32цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 712/10864/16-а та постановах Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 701/902/17-ц, від 03 червня 2019 року у справі № 708/933/17, від 24 лютого 2020 року у справі № 701/473/17, про те, що зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися в порядку, встановленому для зміни цільового призначення такої землі.

Отже, земельне законодавство чітко встановлює, що зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури. Проте, такої процедури для зміни виду використання земельної ділянки без зміни її категорії цільового призначення законодавство не визначає.

Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо).

Ураховуючи, що зміна використання земельної ділянки з виду «Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення» (розділ секція Е 07, підрозділ 07.01) на вид використання «Для індивідуального дачного будівництва» (розділ секція Е 07, підрозділ 07.03) не призводить до зміни цільового призначення земельної ділянки та відбувається у межах однієї категорії земель (землі рекреаційного призначення), таку зміну виду цільового використання без дотримання процедури, передбаченої для зміни цільового призначення, не можна вважати незаконною.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду у подібних справах за позовами першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради та фізичних осіб про визнання незаконними рішень селищної ради та визнання недійсними свідоцтв про право власності від 24 листопада 2021 року у справі № 495/1439/18, від 04 травня 2022 року у справі № 495/6094/17, від 22 лютого 2023 року у справі № 495/1427/18, від 01 березня 2023 року у справі № 495/6098/17 та справі № 495/9134/16-ц, від 05 квітня 2023 року у справі № 495/1422/18 та справі № 495/10984/17, від 19 квітня 2023 року у справі № 495/1387/19, від 24 квітня 2023 року у справі № 495/1492/1, від 28 червня 2023 року у справі № 495/1440/18.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб .

Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (абзац третій частини другої статті 79-1 ЗК України).

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (частина шоста статті 79-1 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Судом встановлено, що для переданої у приватну власність земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0076, встановлено вид цільового використання для індивідуального дачного будівництва, що відповідно до Класифікації належить до категорії земель рекреаційного призначення, отже виходячи з того, що це не є зміною цільового призначення земельної ділянки, а вид використання змінився в межах однієї категорії земель (землі рекреаційного призначення), що не призвело до зміни цільового призначення земельної ділянки та не вимагало розроблення і затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Затоківська селищна рада як власник земельної ділянки, кадастровий номер :02:005:0076, мала право визначати вид її використання для індивідуального дачного будівництва в межах категорії земель рекреаційного призначення. На підставі технічної документації щодо поділу цієї земельної ділянки були сформовані земельні ділянки з присвоєнням їм кадастрових номерів, зокрема і спірна земельна ділянка, кадастровий номер :02:005:0076, яка в подальшому передана ОСОБА_6 у власність.

Аналогічні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 495/1439/18, яка застосована судом апеляційної існтанції у справі, що переглядається, та у постановах Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 495/6094/17, від 22 лютого 2023 року у справі № 495/1427/18, від 01 березня 2023 року у справі № 495/6098/17 та справі № 495/9134/16-ц, від 05 квітня 2023 року у справі № 495/1422/18 та справі № 495/10984/17, від 19 квітня 2023 року у справі № 495/1387/19, від 24 квітня 2023 року у справі № 495/1492/18, від 28 червня 2023 року у справах № 495/1491/18, 495/1440/18.

З огляду на вказане доводи прокурора щодо передання спірної земельної ділянки без розроблення проекту землеустрою про її відведення є необґрунтованими.

Прокурор зазначає, що Генеральним планом смт. Затока, затвердженим рішенням Затоківської селищної ради від 25.02.2005 року № 1461, не передбачено відведення земель під індивідуальне дачне будівництво на вказаній території смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області. Згідно із викопіюванням з Генерального плану смт. Затока, виконаного архітектором Затоківської селищної ради Майченко А.Г., зазначена територія визначена як землі рекреаційних установ. Згідно із даними з Публічної кадастрової карти України, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0076 розташована на відстані приблизно 135,7 м. від урізу води Чорного моря, а, отже, входить до прибережної захисної смуги. Рішенням Затоківської селищної ради від 04.06.2008 року № 219 товариству з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» затверджене містобудівне обгрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу у Лиманському районі смт.Затока, згідно із яким вказана земельна ділянка, що розташована на відстані приблизно 135,7 метрів від урізу води у Лиманському районі смт. Затока біля земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ТОВ «Укрбудінвест», передбачена для розміщення пляжно-розважального комплексу згідно містобудівних норм.

У зв`язку з чим, позивач вважає, що відведення вказаної земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництво не відповідає наявній містобудівній документації, що є грубим порушенням приписам земельного та містобудівного законодавства. Відповідно до Генерального Плану, вказана територія відноситься до земель запланованих для територій рекреаційних установ та центрів загально-рекреаційного обслуговування, тому надання у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0076 для індивідуального дачного будівництва суперечить чинній містобудівній документації.

Згідно із відповіддю інженера-землевпорядника ОСОБА_7 , рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 2832 від 06.03.2015 року до генерального плану смт. Затока було внесено зміни та відповідно до змін внесених до генерального плану смт. Затока на підставі проекту містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану смт. Затока Білгород-Дністровської міської ради Одеської області», затвердженого рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 2832 від 06.03.2015 року, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0076 відносяться до земель рекреаційного призначення передбачених генеральним планом смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області для об`єктів стаціонарної рекреації, дачної забудови.

Щодо посилання апелянта, що судом першої інстанції не було витребувано у Затоківської селищної ради належним чином засвідченої копії рішення Затоківської селищної ради від 25 лютого 2005 року № 1461-IV про затвердження генерального плану смт Затока (з додатками), колегія суддів зазначає, що апеляційним судом було витребувано вказані докази, однак ухвала суду не була виконана, прокурор вказаному не сприяв. При цьому колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду по вищезазначеним аналогічним справам.

Крім того, згідно з матеріалами справи відповідачем було подано викопіювання з Генерального плану смт Затока щодо спірної земельної ділянки разом з відзивом на позовну заяву, яке долучено до матеріалів справи в суді першої інстанції.

Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 3729 від 23.10.2015 року затверджено детальний плани території «Розміщення індивідуальної дачної забудови на земельній ділянці загальної, площею - 8,0 га., на території смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області». Земельна ділянка, площею - 0,0454 га., кадастровий номер :02:005:0076, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 , розташована в межах території земельної ділянки, площею - 8,0 га., на території смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, яка детальним планом території затвердженим Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 3729 від 23.10.2015 року передбачена для індивідуальної дачної забудови. Зазначене також підтверджується управлінням містобудування та архітектури Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Білгород-Дністровської міської ради, яке вказує на те, що місце розташування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 співпадає з місцем розташування території запроектованої для індивідуального дачного будівництва на підставі затвердженого рішенням Затоківської селищної ради № 3729 від 23.10.2015 року детального плану території.

Таким чином, затвердженим рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради № 3729 від 23.10.2015 року детальним планом території «Розміщення індивідуальної дачної забудови на земельній ділянці, загальною площею - 8,0 га., на території смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області» у відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уточнено положення Генерального плану смт. Затока та передбачено для індивідуальної дачної забудови земельну ділянку, площею - 8,0 га., до якої входить й надана у власність спірним рішенням І сесії VII скликання Затоківської селищної ради від 05.10.2020 року за №1583 «Про передачу у власність сформованої земельної ділянки комунальної власності».

З огляду на вказане доводи апеляційної скарги щодо не витребування, не дослідження та не оцінки Генерального плану смт Затока є безпідставними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на їх законність не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Заступника керівника Одеської обласної прокуратури є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України,

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 25 грудня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе