Єдиний унікальний номер 725/3021/23
Номер провадження 2/725/359/23
22.12.2023 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді Федіної А.В.
за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву представника позивача - адвоката Бігусяк З.Г. про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання рухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації, -
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.12.2023 року визнано автомобіль марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 в сумі 152947,50 грн. (сто п`ятдесят дві тис. дев`ятсот сорок сім грн. 50 коп.); стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 1529,47 грн. (одна тис. п`ятсот двадцять дев`ять грн. 47 коп.).

В ході судового розгляд зазначеної справи представник позивача до закінчення судових дебатів у справі заявила про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу та подання доказів про такі витрати в порядку визначеному абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Так, 19.12.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 23500 грн.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення, представник позивача подала до суду заяву про вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення без її участі, решта осіб про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи наявні у справі докази, вимоги ст. 270 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання без участі учасників процесу, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення.

За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до поданого позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, позивач очікувала понести витрати на правову допомогу в сумі 11500 грн.

В ході судового розгляду вказаного спору представник позивача заявила, що остаточний розрахунок судових витрат та докази їх понесення будуть подані за результатами розгляду справи в порядку визначеному ст. 141 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: договором про надання правової допомоги від 31.03.2023 року з додатком, актом приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2023 року за договором про надання правової допомоги від 31.03.2023 року, суд приходить до висновку, що розмір витрат позивача на правову допомогу у зв`язку із судовим розглядом даного спору становить 23500 грн., що є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та складністю справи.

При цьому, суд також приймає до уваги правовий висновок Верхового суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 відповідно до якого у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки мас бути сплачено.

З урахуванням того, що позов задоволено в повному обсязі, витрати на правову допомогу підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 270, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання рухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати на правову допомогу в сумі 23500 грн. (двадцять три тис. п`ятсот грн.)

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна