РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

із участю секретаря Лавріненко Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.09.2022 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2021 року до липня 2022 року в сумі 16106,31 грн. Позов обґрунтований тим, що від зареєстрованого 11.01.2017 року із відповідачем шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 13.02.2019 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Жмеринського міськрайонного суду. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 17.12.2018 року в справі №130/2438/18 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн щомісячно, починаючи з 11.10.2018 року. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 11.03.2020 року по справі №130/2609/19 змінено спосіб стягнення аліментів та присуджено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що впродовж останніх чотирьох років вони з відповідачем не спілкуються, їй невідомо де наразі перебуває відповідач, працює він офіційно чи ні. Відповідач зарекомендував себе як недобросовісний платник аліментів, оскільки вона вже двічі зверталась до останнього з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого державним виконавцем Жмеринського міськрайонного ВДВС ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький) заборгованість станом на 01.08.2022 року складає 16106,31 грн. Крім того, державний виконавець повідомила її, що у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні податкова інспекція та пенсійний фонд не надають відомостей про доходи боржників. Єдиним документом, що міститься в матеріалах виконавчого провадження, є лист від АТ "Київський радіозавод" ВГСП ВТК "Спецштамп" від 17.02.2021 року про звільнення відповідача, та з того часу жодних відомостей відповідач державній виконавчій службі не надав. Загальна сума пені за несплату аліментів в період з серпня 2021 року до липня 2022 року року склала 30386,85 грн. Проте, враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України, яке містить визначення максимальної суми пені у розмірі 100 відсотків заборгованості, вважає, що сума пені, яка підлягає стягненню становить 16106,31 грн (а.с.1-6).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 25.10.2022 року відкрито провадження у справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа (а.с.40) позивачу 13.02.2023 року вручено за вказаною нею в позовній заяві електронною адресою ухвалу про відкриття провадження.

Відповідач ОСОБА_2 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи (а.с.39) 04.11.2022 року особисто отримав копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви із додатками. Разом з тим, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши доводи позовної заяви, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України будь-яких обмежень періоду нарахування пені не встановлено, натомість визначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Згідно вимог ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України (а.с.7-8) позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З копій свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9) та рішення Жмеринського міськрайонного суду від 13.02.2019 року (а.с.10) вбачається, що сторони у справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 11.01.2017 року Жмеринський міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, який відповідно до вказаного рішення суду було розірвано.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11) сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 17.12.2018 року (а.с.12) присуджено до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 1100 грн., щомісячно, починаючи з 11.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 11.03.2020 року (а.с.16-17) змінено спосіб стягнення аліментів та присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно копій постанови Вінницького апеляційного суду від 03.09.2019 року (а.с.18-20) та рішення Жмеринського міськрайонного суду від 23.12.2019 року (а.с.21-23) за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 присуджено до стягнення на її користь з останнього пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 4477 грн та 3003 грн відповідно.

Згідно копії повідомлення ВТК "Спецштамп" АТ "Київський радіозавод" від 17.02.2021 року №5 (а.с.24) відповідач ОСОБА_2 звільнився з роботи у вказаному підприємстві 12.02.2021 року; аліменти згідно постанови ВП №61843324 від 05.05.2020 року були утриманні у період з квітня 2020 року до січня 2021 року включно.

Відповідно до розрахунку, складеного державним виконавцем Жмеринського відділу ДВС у Жмеринському районі Вінницької області К.Троцькою, згідно виконавчого листа №130/2609/19 заборгованість по аліментам, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 31.12.2021 року складає 6150,31 грн, станом на 31.08.2022 року 16106,31 грн (а.с.25-26).

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.07.2022 підтверджується належними доказами (розрахунком заборгованості державним виконавцем), а відповідачем не спростовано ні в який спосіб своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів у вказаний період, суд доходить висновку, що ця заборгованість виникла з вини відповідача і тому вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.

Так, на думку суду позивач в межах своїх прав обгрунтовано вимагає сплати відповідачем неустойки (пені) за несвоєчасну виплату ним аліментів, тобто за прострочення відповідного грошового зобов`язання, встановленого відповідачу ОСОБА_2 рішенням суду, набрання законної сили яким та звернення його до примусового виконання визначають належну обізнаність боржника про таке його зобов`язання.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач допустив значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, то у позивача, як стягувача аліментів, виникло право на стягнення з відповідача пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок стосовно порядку обчислення пені за прострочення сплати аліментів викладений у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року в справі №572/1762/15-ц, яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, суд погоджується з наведеним позивачем в обгрунтуванні позовної заяви розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2021 року до липня 2022 року включно в загальній сумі 30386,85 грн, який здійснено із дотриманням порядку його обчислення, визначеного постановою Верховного Суду від 03.04.2019 року в справі №333/6020/16-ц.

Разом з тим, з урахуванням встановлених положеннями ст.196 СК України обмежень розміру пені, яка підлягає стягненню за аліменти не більше 100 відсотків заборгованості, яка у даному випадку згідно розрахунку державного виконавця становить 16106,31 грн, суд вважає необхідним позовну заяву задоволити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в заявленому розмірі 16106,31 грн.

Оскільки при зверненні до суду позивач законом звільнена від сплати судового збору за предметом спору про стягнення аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 992,40 грн. судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у відповідності до мінімальної ставки судового збору на час пред`явлення позову щодо вимог майнового характеру, заявлених фізичною особою.

На підставі викладеного , керуючись ст.180, 195-197 СК України, ст. 3, 4, 10, 12, 13, 80, 82, 84, 89, 141, 142, 223, 247, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_1 ) пеню за прострочення сплати аліментів в період з серпня 2021 року до липня 2022 року включно в розмірі 16106 (шістнадцять тисяч сто шість) гривень 31 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь держави 992 гривні 40 копійок судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Київ/м. Київ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

Рішення набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.