Справа № 504/934/13
Провадження № 2/504/24/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді- Барвенко В.К.,

секретаря Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ), до ОСОБА_3 , Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_4 , треті особи на стороні відповідачів - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі- продажу, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна в порядку віндикації, усунення перешкод у користуванні власністю,

за участі адвоката Уртаєва О.І., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , Фонтанської сільської ради, Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, яким просив суд визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 182372, виданий ОСОБА_3 19.12.2012 року на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 04.10.2012 року № 379-VI на земельну ділянку площею 0,0243 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:2444; усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

На мотивування свого позову заявник вказував, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2011 року після смерті ОСОБА_7 належить чотири п`ятих частин житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

15.06.2021 року вони звернулись до Фонтанської сільської ради із заявами про надання дозволу на виготовлення технічної документації на передачу безоплатно у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак у наданні такого дозволу будо відмовлено, оскільки, як стверджує позивач, земельна ділянка надана у власність ОСОБА_3 .

Таким чином позивач вважав, що ОСОБА_3 земельна ділянка надана саме та, яка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить йому.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області (суддя Добров П.В.) від 25.03.2013 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.02.2015 року в якості правонаступника позивача- ОСОБА_2 залучено ОСОБА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області вд 21.05.2015 року в якості співвідповідача по справі залучено ОСОБА_4 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області (суддя Добров П.В.) від 18.11.2016 року задоволено самовідвід судді Доброва П.В.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.07.2017 року в якості правонаступника Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області залучено Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.04.2018 року задоволено самовідвід судді Вінської Н.В.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області (Барвенко В.К.) від 01.06.2018 року матеріали прийняті до свого провадження, призначено підготовче засідання.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, і в остаточні редакції просив суд:

визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 182372, виданий ОСОБА_3 19.12.2012 року на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 04.10.2012 року № 379-VI на земельну ділянку площею 0,0243 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:2444;

визнати недійсним договір купівлі- продажу від 26.05.2014 року земельної ділянки площею 0,0243 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 придбав цю саму земельну ділянку;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку;

в порядку віндикації витребувати від ОСОБА_4 земельну ділянку на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.03.2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, суд, враховуючи тривалість розгляду справи в суді, значимість справи для сторін, вважав доцільним розглянути справу по суті.

В судовому засіданні адвокат Уртаєв О.І. діючи в інтересах ОСОБА_4 не погодився із позовом, просив у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_3 відсутня за адресою своєї реєстрації.

Представник Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області раніше подав заперечення на позов (т.2 а.с. 93-97), справу просив розглянути у свою відсутність (т.2 а.с. 103).

Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області подав пояснення (т.2 а.с 159-161)

ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала (т. 2 а.с. 196).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Уртаєва О.І., а в раніше проведених судових засіданнях ОСОБА_1 , суд дійшов до наступного висновку:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2011 року після смерті ОСОБА_7 належить чотири п`ятих частин житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 6)

За ОСОБА_2 зареєстровано право власності на дві п`ятих частин цього домоволодіння (т.1 а.с. 8).

ОСОБА_3 на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 04.10.2012 року № 379-VI на земельну ділянку площею 0,0243 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:2444 (т.1 а.с. 17-20).

Судом встановлено, що відповідно до рішення № 289 У від 15.04.2008 року Фонтанської сільської ради ОСОБА_7 передано в оренду терміном на 49 років земельну ділянку площею 0,035 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомостей про укладення договору оренди та його державної реєстрації матеріали справи не містять.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 83).

26.05.2014 року земельна ділянка площею 0,0243 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:2444 відчужена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки (т. 1 а.с 235-236).

Виходячи зі змісту уточненого ОСОБА_1 позову предметом спору є земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:2444.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0925 не є предметом спору по даній справі.

Зі змісту рішення Фонтанської сільської ради № 124 від 10.06.2011 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:2444 межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0925.

Відповідно до положень ст. 6 ЗК України громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно.

Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодекс.

Згідно ст. 22 та 23 цього Кодексу, право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності, забороняється.

Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт, який видається і реєструється відповідно до закону.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Порядок виготовлення та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку визначено в Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04 травня 1999 року № 43.

Так, згідно пункту 2.1 зазначеної Інструкції роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою повинні були виконуватися в такій послідовності: підготовчі роботи (підготовку виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність або надання у постійне користування земельної ділянки; аналіз матеріалів проекту відведення земельної ділянки); встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта.

Зі змісту позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що необхідність судового захисту він пов`язував із незаконним отримання ОСОБА_3 державного акту ЯМ № 182372, виданого 19.12.2012 року на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 04.10.2012 року № 379-VI на земельну ділянку площею 0,0243 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:2444, оскільки вважав, що саме ця земельна ділянка передана ОСОБА_7 у оренду згідно рішення № 289 від 15.04.2008 року.

Разом із тим, суд враховує, що позивач не надав жодного доказу того, що ОСОБА_7 оформила своє право оренди у встановленому законом порядку.

Відтак, приступати до використання земельної ділянки без виконання процедур, які прописані у рішенні Фонтанської сільської ради від 15.04.2008 року № 289 законом не допускається.

За позицією позивача, зазначені обставини свідчать про порушення його права на земельну ділянку площею 0,0243 га, а тому виданий відповідачці державний акт на земельну ділянку за такою ж адресою просив визнати недійсним і скасувати.

Суд зазначає, що земельна ділянка передана у власність ОСОБА_3 на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 04.10.2012р. №379-VI, чинність якого не оскаржена і не заперечена позивачем.

У справі, яка розглядається встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_3 надана у власність безоплатно у межах, встановлених на місцевості, схематичне зображення яких зазначено у державному акті.

У відповідності до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту , визначених зокрема, статтею 16 ЦК України)

У відповідності до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі надання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За відсутності належних та допустимих доказів порушення права позивача щодо володіння, користування чи розпорядження спірною земельною ділянкою внаслідок відсутності документального підтвердження оформлення права оренди ОСОБА_7 на надану їй в оренду на 49 років земельної ділянки, не оспорювання позивачем рішення про надання ОСОБА_3 у власність спірної земельної ділянки, суд не знаходить підстав для визнання недійсним та скасування Державного акту, яким посвідчено право власності відповідача на земельну ділянку оскільки це б суперечило фактичним обставинам справи та правилам ст. 155 ЗК України.

Крім того, ОСОБА_1 не має права оспорити договір купівлі- продажу земельної ділянки, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 №9, відповідно до ст.ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Оскільки позивача не є стороною даного правочину, то він не вправі просити визнати цей самий правочин недійсним і застосовувати наслідки недійсності.

Тому в цій частині позовні вимоги не засновані на законі і не підлягають задоволенню.

Решта позовних вимог є похідними від можливості задоволення вимоги про скасування державного акту на право власності ОСОБА_3 , і тому задоволенню не підлягають.

Окрім того, вимога про скасування державної реєстрації права ОСОБА_4 суперечить правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18).

Таким чином у позові слід відмовити.

Відповідно до частини 9 статті 158 ЦПК України слід скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.02.2015 року, та зняти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:2444, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати слід покласти на позивача.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст. 78,81, 83, 141, ч. 9 ст.158, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 , Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_4 , відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.02.2015 року, та зняти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:2444, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.К. Барвенко