Ухвала

22 червня 2023 року

м. Київ

справа № 461/5166/20

провадження № 61-8641 ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Буковинський Тарас Йосипович, наухвалу Львівського апеляційного суду від 09 травня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, позовом ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним та здійснення перерахунку заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

17 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав безпосередньо до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2020 року.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 січня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2020 року та відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Постановою Верховного Суду від 29 березня 2023 року касаційну скаргу АТ «Ідея Банк» задоволено частково. Ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 січня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року скасовано. Передано справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2020 року залишено без руху, оскільки причини пропуску строку визнані неповажними та надано строк для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 травня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2022 року,на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

07 червня 2023 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на цю ухвалу, у якій просив її скасувати та поновити строк на апеляційне оскарження.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Предметом оскарження у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Встановивши, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу17 грудня 2021 року, апеляційний суд дійшов вірного висновку про пропуск строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2020 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що єдиною умовою поновлення пропущеного процесуального строку, в тому числі і строку на апеляційне оскарження, є визнання причин пропуску такого строку поважними. При цьому, поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Обгрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2020 року ОСОБА_1 зазначив, що вперше апеляційну скаргу його представник подав вчасно 11 січня 2021 року (повний текст рішення складений 18 грудня 2020 року), однак ухвалою від 16 грудня 2021 року апеляційне провадження закрито, як помилково відкрите, оскільки апеляційна скарга підписана особою, яка не мала права її підписувати. Оскільки апеляційна скарга розглядалась в період з 25 березня по 16 грудня 2021 року включно, позивач не мав можливості подати повторно апеляційну скаргу раніше 17 грудня 2021 року.

Визнаючи цю причину неповажною, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 14 квітня 2023 року вірно зазначив, що Буковинський Т. Й. не мав права 11 січня 2021 року підписувати апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , оскільки на той момент право Буковинського Т. Й. на заняття адвокатською діяльністю було зупинене. Також зазначив, що закриття апеляційного провадження за першою апеляційною скаргою, поданою від імені ОСОБА_1 представником Буковинським Т. Й., з підстав підписання апеляційної скарги особою, яка не має права її підписувати, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ухвали від 14 квітня 2023 року заявник подав клопотання, у якому зазначив підстави поновлення процесуального строку, які суд апеляційної інстанції визнав не поважними, оскільки заявник фактично продублював аналогічні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, яким судом апеляційної інстанції в ухвалі від 14 квітня 2023 року вже надавалась правова оцінка.

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Встановивши, що ОСОБА_1 крім наведених причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження інших не зазначив, апеляційний суд, застосувавши правильно положення статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки заявник не навів поважних причин пропуску строку та не надав доказів про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі заявника, причин, які б зумовили поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що апеляційний суд не дослідив поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження є безпідставними, оскільки в постанові від 29 березня 2023 року Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та необгрунтовано поновив вказаний строк в ухвалі від 19 січня 2022 року.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо таке обтяження не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Інші доводи касаційної скарги по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Буковинський Тарас Йосипович, наухвалу Львівського апеляційного суду від 09 травня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, позовом ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним та здійснення перерахунку заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара