ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11674/23

Провадження № 22-ц/4820/2120/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю сторін та їх представників,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Козак О.В. від 12 вересня 2023 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, вказувала, що 31 березня 2021 року о 17.01 год. на автодорозі Солобківці-Віньківці 3км+300м, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 перед початком руху, не впевнившись в безпечності, здійснив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ярмолинецького районного суду від 14 липня 2021 року, яка набрала чинності 01 лютого 2023 року встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивачки заподіяно механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту склала 203580 грн., що підтверджується договором № ndh03866 від 06.04.2021 року, рахунком № НПК00231 від 22 вересня 2021 року, актом виконаних робіт № НПК00231 від 22 вересня 2021 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру 3098 від 22.09.2021 року, які нею у повній мірі сплачено ФОП ОСОБА_3 , що проводив відновлювальні ремонтні роботи.

Цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, застрахована у ПРАТ «СК «Провідна», яке у відповідності до умов договору страхування 13.07.2021 року сплатило їй суму страхового відшкодування за заподіяну ОСОБА_2 шкоду у розмірі 120238,69 грн.

Тому відповідно до ст.1194 ЦК України відповідач має сплатити її 83341,31 грн. (203580 120238,69), однак у добровільному порядку зробити це відмовляється.

Крім цього, в результаті винних дій ОСОБА_2 щодо дорожньо-транспортної пригоди їй спричинено також і моральну шкоду. Після ДТП вона відчувала головний біль, приступи нудоти, запаморочення, 01.04.2021 року у неї діагностували струс головного мозку. З приводу цього вона тривалий час лікувалася, однак страх, пов`язаний із пережитою дорожньо-транспортною пригодою, безсоння, тривожність не полишають її й досі.

Також вона тривалий час не могла користуватися своїм автомобілем, тоді як він їй був потрібен для робочих поїздок, була змушена прикладати додаткові зусилля до відновлення звичного способу життя. Розмір завданої їй моральної шкоди оцінює в 30000 грн.

З врахуванням наведеного позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 83341,31 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , жительки: АДРЕСА_2 ) 83341,31грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, 933,41грн. судового збору, а всього разом 94274,72грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що страхова сума відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №200177834 ПрАТ «СК «Провідна» на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн., тому решта завданої шкоди, яку теоретично міг би відшкодувати відповідач позивачу склала б не 83580 грн., а 73580 грн. Також відповідачем неправильно розраховано різницю між вказаною нею вартістю відновлювального ремонту її автомобіля (203580 грн) і сумою отриманого страхового відшкодування (120842,90 грн.), яка становить 82737,10 грн., а не 83341,31 грн. У разі незгоди ОСОБА_1 з розміром виплаченого їй страхового відшкодування їй потрібно було звертатися з позовом до страховика, а не до винуватця ДТП, який застрахував свою відповідальність. Суд першої інстанції не залучив ПрАТ «СК «Провідна» до участі у цій справі в якості третьої особи без самостійних вимог та не з`ясував, як визначено суму заподіяної ОСОБА_1 матеріальної шкоди та розмір виплаченого страхового відшкодування. Надані ОСОБА_1 докази розміру заподіяних їй збитків (шкоди) не є належними, допустимими та достовірними. Роботи з відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля нібито були виконані в повному обсязі за 1 день 22.09.2021 року, що є неможливим технічно. Акт виконаних робіт №НПК00231 від 22.09.2021 року не підписаний його сторонами. Перелік виконаних робіт, зазначений в рахунку та акті від 22.09.2021 року на думку відповідача, не в повній мірі відповідає пошкодженням автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 , отриманим в результаті ДТП 31.03.2021 року. Крім того, останнім пунктом і рахунку, і акту виконаних робіт вказано «мийка комплексна», що не відноситься до відновлювального ремонту. Квитанція до прибуткового касового ордеру №3098 від 22.09.2021 року не може бути прийнята як доказ у справі, оскільки у ній взагалі не зазначено одержувача вказаної у ній суми грошових коштів (203580 грн). Вважає визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди 10000 грн. необґрунтовано завищеним, судом не встановлено отримання ОСОБА_1 будь-яких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП.

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що суд при розгляді справи в повній мірі встановив всі обставини. Заперечення апелянта щодо фінансового розрахунку із ФОП ОСОБА_3 , спростовуються доказами наданими суду першої інстанції та офіційною довідкою виданою останнім про факт отримання від неї суми 203580 грн. за ремонт належного їй автомобіля.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Позивачка та її представник просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з цим оскаржуване рішення слід змінити.

Так, встановлено, що постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 липня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених частиною 2 статті 38 КУпАП. Потерпілою визнано ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 487312 від 31.03.2021 року).

Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_2 31 березня 2021 року о 17.01 год. на а.д. Солобківці-Віньківці 3 км+ 300 м, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 перед початком руху, не впевнившись в безпечності, здійснив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2023 року постанову Ярмолинецького районного суду від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_2 залишено без змін, а апеляційні скарги захисників без задоволення.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 склала 203580 грн., оплачено ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_3 , який проводив відновлювальні ремонтні роботи.

На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПРАТ «СК «Провідна», яке у відповідності до умов договору страхування 13.07.2021 року сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування за заподіяну ОСОБА_2 шкоду у розмірі 120238,69 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що фактично понесені витрати на відновлення автомобіля позивачки склали 203580 грн., які вона сплатила ФОП ОСОБА_3 . Частину цих витрат відшкодувала ПРАТ «СК «Провідна» - 120238,69 грн., тому з заподіювача шкоди ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 83341,31 грн. невідшкодованої майнової шкоди. У зв`язку з пошкодженням автомобіля, необхідністю докладання додаткових зусиль для його відновлення, неможливістю використання автомобіля протягом певного проміжку часу, перенесений стрес, слід стягнути 10000 грн. моральної шкоди.

Проте з висновком в частині відшкодування майнової шкоди не можна погодитися повністю.

Так, за змістом ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-15) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону №1961-15 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Враховуючи наведене, дійсно обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на його страховика ПрАТ «СК «Провідна», проте з урахуванням вимог ст. 29 Закону №1961-15.

Як пояснив в судовому засіданні апелянт, відповідно до полісу №200177834 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «Провідна», страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн., франшиза - 0.

ПрАТ «СК «Провідна» перерахувала 13.07.2021 року позивачці 120238,69 грн. страхового відшкодування завданих збитків.

Суд першої інстанції правильно констатував, що фактично понесені витрати на проведення відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 . Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 становить 203580 грн.

Посилання апелянта на недостовірність та недопустимість представлених нею доказів на підтвердження цієї обставини є безпідставними.

Так, як пояснила позивачка, 06.04.2021 року вона передала свій автомобіль для ремонту ФОП ОСОБА_3 , з яким уклала договір про технічне обслуговування та ремонт автотранспорту № ndн03866 від 06.04.2021 року.

22.09.2021 року завершено ремонтні роботи по відновленню автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим виконавцем складено рахунок № НПК00231 від 22 вересня 2021 року, акт виконаних робіт № НПК00231 від 22 вересня 2021 року,

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3098 від 22.09.2021 року ОСОБА_1 оплатила виконавцю робіт 203580 грн. на підставі договору № ndн03866 від 06.04.2021 року.

Апелянт не спростував достатніми та допустимими доказами відповідність виконаного обсягу робіт та їх вартість фактичним пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, а також фактичну сплату виконавцю робіт позивачкою 203580 грн. за проведений ремонт авто.

Разом з тим, встановивши, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Провідна», суд першої інстанції не врахував, що деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик є зобов`язаним перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість заподіювача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку в межах страхового ліміту.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страховик зобов`язаний відшкодувати завдані збитки у межах ліміту страхового відшкодування.

Такі висновки цілком узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №287/463/15-ц.

Відтак висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення невідшкодованої майнової шкоди в сумі 83341,31 грн. з винної особи, цивільна відповідальність якої застрахована, без врахування обов`язку страховика сплатити страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, який відповідно до страхового поліса визначено у розмірі 130000 грн., є помилковим.

З врахуванням ліміту відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, а також згоди позивачки на виплату страховиком страхового відшкодування в сумі 120238,69 грн., а не відповідно до верхньої межі відповідальності страховика, з ОСОБА_2 підлягає стягненню невідшкодована майнова шкода в розмірі 73580 грн. (203580 грн. -130000 грн.).

Обговорюючи доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, апеляційний суд бере до уваги таке.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, правильно виходив з того, що внаслідок ДТП позивачці заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях у зв`язку із пошкодженням належного її майна і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, погіршенням стану здоров`я, і з урахуванням засад розумності та справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн., яка визначена з урахуванням всіх обставин справи.

З врахуванням наведеного рішення суду слід змінити в частині розміру стягнення майнової шкоди, стягнути з відповідача 73580 грн. та змінити судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1004,86 грн. понесених судових витрат (835,77 грн. за подачу позову, задоволено на 89,5% та 169, 09 грн. за подачу апеляційної скарги, задоволено на 10,5 %).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року в частині розміру стягнення майнової шкоди та судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , жителя: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительки: АДРЕСА_2 ) 73580 грн. майнової шкоди та 1004,86 грн. понесених судових витрат.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк