Єдиний унікальний номер 142/218/23
Номер провадження 2-з/142/3/23
У Х В А Л А

25 грудня 2023 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

при секретарі

судового засідання Курасевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конякіна М.С. про забезпечення позову в цивільній справі з ЄУН 142/218/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав застосування наслідків позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Конякін М.С. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству Оборони України здійснювати платежі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що пов`язані з отриманням одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, право на яку виникло у нього в зв`язку з смертю сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування зазначає, що предметом позову є позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, яке виникло у нього в зв`язку зі смертю сина. Зазначає, що до винесення рішення суду у ОСОБА_2 є всі права на отримання даної допомоги, чим він може скористатися і це призведе до того, що рішення суду неможливо буде виконати. Вказує, що 21.12.2023 року після проведення консультації під час процедури вирішення спору за участю судді, стало відомо з ІНФОРМАЦІЯ_3 , що 19.12.2023 року ОСОБА_2 включено до протоколу комісії департаменту соціального забезпечення, відділу соціальних виплат МС України для прийняття рішення про виплату останньому одноразової грошової допомоги. На думку МО України, у них на даний час відсутні правові обмеження щодо призначення такої виплати. Також вказує, що, в разі прийняття рішення про виплату одноразової допомоги ОСОБА_2 , виконати будь-яке рішення в справі буде неможливо, адже в матеріалах справи присутні всі докази, які вказують на те, що ОСОБА_2 ухилявся від утримання покійного ОСОБА_3 , стоїть на обліку у лікаря нарколога, веде аморальний спосіб життя, що, в разі отримання коштів, зробити поворот виконання рішення буде неможливим. Також вказує, що майна в ОСОБА_2 немає, що також унеможливить повернення отриманих кошт.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22 грудня 2023 року вказану заяву про забезпечення позову було передано на розгляд судді Гринишиній А.А.

Вказану заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конякіна М.С. про забезпечення позову було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи на 25 грудня 2023 року на 11 годину 00 хвилин.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши подані матеріали заяви про забезпечення позову, суддя вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

06 жовтня 2023 року суддею Нестеруком В.В. отримано згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, застосування наслідків позбавлення батьківських прав, яка надійшла з Вінницького апеляційного суду на підставі постанови від 26 версеня 2023 року, якою задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Конякіним Михайлом Сергійовичем, ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року про закриття провадження в цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, застосування наслідків позбавлення батьківських прав скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

09 жовтня 2023 року в даній справі суддею Нестеруком В.В. заявлено самовідвід з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.36 ЦПК. Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року вирішено невідкладно розглянути заяву про самовідвід судді Нестерука В.В. у даній справі без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року постановлено задовольнити заяву судді Нестерука Віктора Володимировича про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, застосування наслідків позбавлення батьківських прав. Справу постановлено передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 жовтня 2023 року вказану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року постановлено прийняти до свого провадження вказану цивільну справу, розгляд цивільної справ вирішено здійснювати спочатку зі стадії підготовчого провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 10 годину 00 хвилин 09 листопада 2023 року. 09 листопада 2023 року, за клопотанням представника позивача, розгляд вказаної справи був відкладений до 11 години 00 хвилин 01 грудня 2023 року.

Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року призначено проведення процедури врегулювання спору в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, застосування наслідків позбавлення батьківських прав, протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали. Проведення спільної наради призначено на 13 год. 30 хв. на 08 грудня 2023 року, 13 годину 00 хвилин 14 грудня 2023 року, 13 годину 00 хвилин 21 грудня 2023 року. Зупинено провадження у цивільній справі №142/218/23 на період проведення врегулювання спору за участю судді. 21 грудня 2023 року призначено додаткову нараду на 11 годину 00 хвилин 27 грудня 2023 року.

Разом з тим, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 . Батько дитини ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 . В наслідок того, що в сім`ї склалися неприязні стосунки, та взагалі родина ОСОБА_2 не визнавала ОСОБА_4 як дитину, яка походить від ОСОБА_2 , позивач з відповідачем розлучилися. 22.07.2004 року шлюб було офіційно розірвано. Згодом ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, так як добровільно свої обов`язки по утриманню дитини ОСОБА_2 не здійснював. Але не зважаючи на рішення суду про стягнення аліментів, яке змінювалось двічі, відповідач не виконував його та аліменти не сплачував. Таким чином ОСОБА_2 самоусунувся від утримання свого сина ОСОБА_4 . Також відповідач жодним чином не приймав участь в вихованні дитини. Як наслідок, дії відповідача призвели до того, що прізвище ОСОБА_6 було змінено на ОСОБА_7 у дитини ОСОБА_4 та у позивачки. Прізвище дитини змінювалось на підставі розпорядження Піщанської РДА №161 від 18 травня 2012 року, про що згодом було внесено зміни до актового запису про народження та видано нове свідоцтво про народження. ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за несплату аліментів, виконавча служба застосовувала заходи реагування та обмежувала його в праві керувати транспортними засобами, користування зброєю та полюванні, виїзді за кордон. За заявою позивача, відносно відповідача порушували кримінальні провадження відповідно до злісного не виконання рішення суду. Як наслідок ОСОБА_1 управлінням соціального захисту населення Піщанського району було призначено тимчасову допомогу коли батьки ухиляються від сплати аліментів, яку виплачували з 01.03.2016 року по 31.01.2018 року на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також зазначає, що ОСОБА_2 , на протязі тривалого часу вживає алкогольні напої та має хронічну залежність. Як наслідок, відповідно до відповіді на адвокатський запит з КНП «Піщанська районна лікарня», ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель смт. Піщанка, Вінницької області знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 19.01.2020 року по теперішній час. Вживання алкогольних напоїв та самоусунення ОСОБА_2 від виховання ОСОБА_3 призвело до розриву будь яких стосунків між батьком та сином починаючи з дуже раннього віку дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув підчас виконання обов`язків військової служби, що підтверджується повідомленням Тульчинського районного центру комплектування та соціальної підтримки №369 від 29.04.2022 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.05.2022 року. Відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. У зв`язку з загибеллю сина у батьків з`явилося право на отримання одноразової допомоги в порядку ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» яка встановлює, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Вважає, що у позивача є всі підстави просити суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , так як останній на протязі всього життя ОСОБА_3 ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та його утримання є хронічним алкоголіком. Зважаючи на те, що батьківські права виникають з моментом народження дитини та не припиняються в зв`язку зі смертю дитини, доцільним є розгляд даного випадку та за допомогою норм права захистити норми моралі, які полягають у відношенні свого батька до дитини за життя та бажання скористатись банальною можливістю «наживи» після смерті дитини. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 скористався своїм правом та звернувся в установлений законом порядок до держави з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця. Вважає, що ОСОБА_2 звертаючись із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги не дотримався моральних засад суспільства та порушив принцип добросовісності чим допустив зловживання правом. В зв`язку з тим, що після смерті ОСОБА_3 у ОСОБА_2 фактично залишилось право яке засноване на спорідненості з дитиною, а саме право передбачене п.1 ч.2 ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, то вважає, що має право просити суд позбавити батьківських прав відповідача разом з тим застосувати наслідки такого позбавлення права.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. п. 4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 (провадження №61-7314св19), що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову у вказаній справі є позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та позбавлення відповідача ОСОБА_2 права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, яке виникло у нього в зв`язку зі смертю сина.

Разом з тим, відповідно до до п. 4.8 Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджених Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві.

Таким чином, аналіз вказаних норм вказує, що платежі, пов`язані з отриманням одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця здійснюються не Міністерством Оборони України, а обласним ТЦКСП.

Крім того, в абзаці 1 частини 10 статті 150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Проте вимога заяви про забезпечення позов шляхом заборони здійснювати платежі ОСОБА_2 , що пов`язані з отриманням одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, право на яку виникло у нього у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_3 , є тотожною із позовною вимогою про позбавлення ОСОБА_2 права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, право на яку виникло у нього у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_3 .

Окрім іншого, у заяві про забезпечення позову позивачем не зазначено, які її законні права та інтереси буде порушено в разі невжиття заходів забезпечення позову та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, зокрема в частині позбавлення відповідача батьківських прав щодо його померлого сина.

Разом з тим стосовно позиції представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конякіна М.С., що 21.12.2023 року після проведення консультації під час процедури вирішення спору за участю судді, стало відомо з ІНФОРМАЦІЯ_3 , що 19.12.2023 року ОСОБА_2 включено до протоколу комісії департаменту соціального забезпечення, відділу соціальних виплат МО України для прийняття рішення про виплату останньому одноразової грошової допомоги, суд наголошує, що ухвалою суду від 01 грудня 2023 року призначено проведення процедури врегулювання спору в цивільній справі, 21 грудня 2023 року призначено додаткову нараду на 11 годину 00 хвилин 27 грудня 2023 року. Відповідно до ч.7 ст. 203 ЦПК України інформація, отримана будь-якою зі сторін, а також суддею під час проведення врегулювання спору, є конфіденційною. Під час проведення врегулювання спору за участю судді протокол наради не ведеться та не здійснюється фіксування технічними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 204 ЦПК України врегулювання спору за участю судді припиняється: 1) у разі подання стороною заяви про припинення врегулювання спору за участю судді; 2) у разі закінчення строку врегулювання спору за участю судді; 3) за ініціативою судді у разі затягування врегулювання спору будь-якою із сторін; 4) у разі укладення сторонами мирової угоди та звернення до суду із заявою про її затвердження або звернення позивача до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду, або в разі відмови позивача від позову чи визнання позову відповідачем.

Таким чином, враховуючи, що в цивільній справі призначено проведення врегулювання спору за участю судді, суд вважає, позицію представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конякіна М.С. про необхідність забезпечення позову безпідставною та у зв`язку із вище викладеним, приходить до висновку, що заявнику слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову, оскільки вона є необґрунтованою.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конякіна М.С. про забезпечення позову в цивільній справі з ЄУН 142/218/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав застосування наслідків позбавлення батьківських прав, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя: