КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження №22-з/824/198/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

секретаря Рагушіна І.В.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гулько Жанни Вікторівни про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «УКРЕНЕРГОПРОМ» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Солом`янського районного суду міста Києва Українця В.В.,

у цивільній справі №760/31509/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «УКРЕНЕРГОПРОМ», третя особа: державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Сердцевич Ольга Володимирівна про стягнення грошової компенсації,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ», за результатами розгляду якого просив стягнути суму грошової компенсації за частку в статутному капіталі ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» (як правонаступника ВАТ «УКРЕНЕРГОПРОМ») вартістю 87 029,00 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» на користь ОСОБА_1 , суму грошової компенсації за частку в статутному капіталі ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» (як правонаступника ВАТ «УКРЕНЕРГОПРОМ») вартістю 87 029,00 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та судові витрати в сумі 870,29 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» залишено без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» на користь ОСОБА_1 , суму грошової компенсації за частку в статутному капіталі ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» (як правонаступника ВАТ «УКРЕНЕРГОПРОМ») вартістю 87 029,00 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та судові витрати в сумі 870,29 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року рішення залишено без змін.

16 січня 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Гулько Ж.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Заява обґрунтована тим, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, які понесені під час апеляційного провадження, і які останній заявляв у суді до закінчення розгляду справи.

22 березня 2023 року від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення по даній справі. Зазначаючи, що докази надані позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу, стосуються перегляду справи апеляційним судом у 2019 році, за результатами розгляду якої, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Разом з тим, постановою касаційної інстанції, вищенаведені судові рішення було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто, за наслідками розгляду даної справи не ухвалено рішення на користь жодної із сторін з одночасним направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, а відтак, витрати позивача на правову допомогу, не підлягають відшкодуванню.

Учасники справи про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

Представник позивача не з`явившись в судове засідання, до початку розгляду справи подала заяву про можливість розгляду заяви щодо ухвалення додаткового рішення за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, поважність причин неявки суду не повідомив.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви та додані до неї документи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦРК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно частин 4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи 30 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та адвокатом Гулько Ж.В. було укладено договір про надання правової допомоги №30/1.

15 вересня 2022 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Гулько Ж.В.подано до суду відзив, в якому серед іншого, заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла позивач у зв`язку з розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

На підтвердження понесення витрат представником позивача надано до суду копію ордеру серії КС №417116 від 30 листопада 2018 року, копію договору про надання правової допомоги №30/1 від 30 листопада 2018 року, копію додатку до договору про надання правової допомоги №30/1 від 30 листопада 2018 року, розрахунок попередньо визначених (орієнтовних) судових витрат.

Пунктом 3.1. договору про надання правової допомоги № 30/1 від 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 та Гулько Ж.В. погодили, що за правову допомогу, передбачену в п.1.2. договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі 6000 грн.

Пункт 1.2. договору, серед іншого, визначено, що адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень надає замовнику консультації та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в Солом`янському районному суді, Київському апеляційному суді, Верховному Суді України.

Пунктом 3.1. додатку до договору від 03 червня 2019 року про надання правової допомоги №30/1 від 30 листопада 2018 року передбачена винагорода за захист інтересів ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді у справі №760/31509/18 у розмірі 3 000 грн. за участь у судовому засіданні та складання відзиву (клопотань, скарг, заяв).

Зі змісту наданих позивачем документів вбачається, що витрати на правову допомогу, які просить стягнути на свою користь позивач, стосуються перегляду судом апеляційної інстанції рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року, яке постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року залишено без змін.

Проте, зазначені судові рішення першої та апеляційної інстанцій, постановою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, оскільки за результатами судового розгляду справи №760/31509/18 не ухвалено рішення на користь жодної зі сторін з одночасним направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, в силу приписів п.12 ч.3 ст.2, ч.1,2 ст.141 ЦПК України витрати позивача на правову допомогу, визначені договором про надання правової допомоги та додатком від 03 червня 2019 року, покладаються на позивача та відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних правових підстав для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Гулько Жанни Вікторівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «УКРЕНЕРГОПРОМ», третя особа: державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Сердцевич Ольга Володимирівна про стягнення грошової компенсації, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач:

Судді: