Справа № 463/1706/23 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/3061/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позовних вимог, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, покликається на те, що 19 грудня 2022 року о 13 год. 45 хв. у м. Львів-Винники відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Subaru Outback», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії-учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Стверджує, що згідно з висновком № 1 від 19 січня 2023 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «NissanPrimastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 138130,84 грн., а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля становить 67015,31 грн. Зазначає, що звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ», як страховика цивільно-правової відповідальності водія автомобіля марки «SubaruOutback», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із заявою про виплату суми страхового відшкодування, однак, відповідачем запропоновано до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 36 759,72 грн. Вказує, що звернулася до відповідача із заявою про узгодження розміру страхового відшкодування, надавши копію висновку № 1 від 19 січня 2023 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, однак, страхове відшкодування не виплачено. Вважає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, а відтак, на її думку, за період з 23 березня 2023 року до 26 червня 2023 року підлягає стягненню пеня в розмірі 8 812,97 грн.

З наведених підстав просить:

-стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 67 015,31 грн. страхового відшкодування;

-стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 8812,97 грн. пені;

-стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 грн. судового збору, 4500 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи та 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 67015,31 грн. страхового відшкодування, 8812,97 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 23 березня 2023 року по 26 червня 2023 року, а всього 75828,28 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 15573,60 грн. судових витрат.

Рішення суду оскаржило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що передбачений законодавством строк направило свого представника на місцезнаходження пошкодженого автомобіля для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, тому ОСОБА_1 не набула правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру збитків, а відтак, єдиним належним та допустимим доказом у справі є звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу № 126271 від 05 лютого 2023 року. Зазначає, що відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу № 126271 від 05 лютого 2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 56 068,80 грн., в тому числі 4 269,82 грн. ПДВ, а оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» не є платником ПДВ, сума страхової виплати становить 51 798,98 грн. Вказує, що у наданому позивачкою висновку експерта № 1 від 19 січня 2023 року враховано вартість заміни стулкових дверей правих задніх, яка становить 24 206,69 грн., в той час, як економічно доцільним є її ремонт, оскільки пошкоджено облицювальну частину дверки, ремонт якої не обмежить споживчих властивостей деталі. Крім того, у висновку експерта № 1 від 19 січня 2023 року враховано вартість оригінальних датчиків паркування задніх в розмірі по 5 456,61 грн. за кожного, хоча на транспортному засобі встановлені не оригінальні датчики паркування задні, вартість яких складає по 360 грн. за кожного. Вважає, що висновок експерта № 1 від 19 січня 2023 року складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, в тому числі і не містить фотографічних зображень, які становлять невід`ємну частину експертного дослідження. Наголошує, що страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та виплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який є платником ПДВ. Звертає увагу, що витрати на проведення експертного дослідження не є неминучими, а тому не підлягають стягненню, а понесені нею витрати на правничу допомогу є безпідставно завищеними. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог, що перевищують 51 798,98 грн., відмовити в повному обсязі за безпідставністю заявлених вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року призначено на 16 год. 30 хв. 11 грудня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 21 грудня 2023 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 11 грудня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 21 грудня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на відповідача як на страховика винуватця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зазнав пошкодження належний позивачу транспортний засіб, покладено обов`язок з відшкодування завданої шкоди, розмір якої становить 67 015,31 грн., а враховуючи, що відповідачем не виплачено страхове відшкодування у строк, передбачений законом, з нього на користь позивача, крім страхового відшкодування, підлягає стягненню також пеня за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 23 березня 2023 року по 26 червня 2023 року в розмірі 8812,97 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Судом встановлено, що 19 грудня 2022 року о 13 год. 45 хв. у м. Львів-Винники відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Subaru Outback», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

19 грудня 2022 року учасниками ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким підтверджуються обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 6).

В повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 19 грудня 2022 року водій автомобіля «Subaru Outback», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 визнала свою вину.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Subaru Outback», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» відповідно до страхового полісу №208663696.

Згідно з пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц дійшла висновку, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого.

У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що звільнення від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є звільненням від відповідальності за порушення публічного права, та не є доказом вини того чи іншого учасника такої ДТП, адже вирішальним для цього є кваліфікація події, як страхового випадку, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. При цьому діють загальні підстави відшкодування шкоди, визначені Главою 82 ЦК України, оскільки іншого, під час складення «Європротоколу», положення Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не містять.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

При цьому, положення пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язує страховика в будь-якому випадку повідомити заявника про прийняте ним рішення: про здійснення страхового відшкодування або про відмову у його здійсненні.

22 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування.

30 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ТзОВ фірма «Експертиза» в особі судового експерта Галамая Я.І. уклали договір № 195 про виконання судової експертизи, за умовами якого виконавець виконує автотоварознавчу експертизу автомобіля марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з наданням за її результатами висновку експерта, а замовник оплачує за проведення експертизи.

Відповідно до п. 2.1 договору про виконання судової експертизи № 195 від 30 грудня 2022 року вартість експертизи становить 4500 грн. без ПДВ.

Дублікатом квитанції № 0.0..1 від 02 січня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатила на банківський рахунок ТзОВ «Експертиза» 4500 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи.

За результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи на підставі договору № 195 від 30 грудня 2022 року підготовлено висновок експерта № 1, складений 19 січня 2023 року судовим експертом Галамаєм Я.І.

Згідно з висновком експерта № 1, складеним 19 січня 2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без врахування (включення) ПДВ на складові запчастини (матеріали) становить 138130,84 грн., коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату його пошкодження становить 0,7, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді 19 грудня 2022 року становить 67 015,31 грн.

Отримавши висновок експерта, представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 24 січня 2023 року звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про узгодження розміру страхового відшкодування, в якій просив узгодити розмір страхового відшкодування в сумі 67015,31 грн. та вартості проведеної судової автотоварознавчої експертизи в сумі 4500 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 виконала свій обов`язок стосовно необхідності підтвердження завданих їй збитків.

У висновку експерта № 1, складеному 19 січня 2023 року судовим експертом ГАламаєм Я.І., зазначено, що такий підготовлено для подання до суду згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України, а експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Разом з тим, 27 грудня 2022 року ТОВ «Едак» на замовлення відповідача проведено огляд автомобіля марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується актом огляду колісного транспортного засобу.

Згідно зі звітом про визначення вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу № 126271, складеним 05 лютого 2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 99 447,81 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,6287, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 56068,80 грн., в тому числі ПДВ 4269,82 грн.

Згідно з наданим позивачем висновком експерта № 1, складеним 19 січня 2023 року судовим експертом Галамаєм Я.І., двері задка ліві та праві деформовані зі зламом, згином металу по ребрах жорсткості та з втратою геометричної форми, а відтак, потребують заміни, враховуючи характер пошкоджень.

У наданому відповідачем звіті про визначення вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу № 126271, складеним 05 лютого 2023 року ФОП ОСОБА_5 , також вказано, що дверки задка ліва та права деформовані без зазначення характеру деформації, однак, зроблено висновок про те, що дверка задка ліва підлягає заміні, а дверка задка права підлягає ремонту.

Однак, всупереч п. 8.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, не зазначено, що ремонт дверки задка правої є економічно доцільним.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 67015,31 грн. страхового відшкодування, оскільки такий розмір страхового відшкодування підтверджений належними і допустимими доказами.

Відповідно до п. 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

При цьому, положення пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язує страховика в будь-якому випадку повідомити заявника про прийняте ним рішення: про здійснення страхового відшкодування або про відмову у його здійсненні.

Однак, доказів направлення відповідного повідомлення позивачу щодо прийнятого ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» рішення матеріали справи не містять.

З огляду на те, що 27 грудня 2022 року пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оглянутий на замовлення ПрАТ Страхова компанія «УСГ», що підтверджується наявним в матеріалах справи актом огляду колісного транспортного засобу (а.с. 83), а в подальшому на замовлення ПрАТ Страхова компанія «УСГ» 05 лютого 2023 року ФОП ОСОБА_5 складено звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу №126271, відповідач був повідомлений про наявність страхового випадку та наявність у нього обов`язку з виплати страхового відшкодування, а вищезазначені дії відповідача спростовують його твердження про неотримання ним ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування.

Враховуючи те, що у відповідача виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, однак такий ним не виконаний, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 67015,31 грн. страхового відшкодування, оскільки такий розмір страхового відшкодування підтверджений належними та допустимими доказами.

Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» за пенею за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 23 березня 2023 року по 26 червня 2023 року становить 8 812,97 грн.

Відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, а також не надав свого розрахунку заборгованості, який би містив інший розмір заборгованості.

Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» в строк, передбачений законодавством не здійснило виплату позивачу страхового відшкодування, а також не прийняло вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), з вини ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» прострочено виплату страхового відшкодування (регламентної виплати), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 8812,97 грн. пені.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі договору про надання правової допомоги № 13/01/23 від 13 січня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Цьвок та партнери» в особі керуючого Цьовока Богдана Ігоровича, адвокатське об`єднання зобов`язується надавати правову допомогу ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 4.1 договору про надання правової допомоги № 13/01/23 від 13 січня 2023 року розмір гонорару та порядок його сплати визначається в додатковій угоді до даного договору.

08 березня 2023 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 13/01/23 від 13 січня 2023 року, якою сторони погодили, що розмір гонорару за надання правової допомогу у даній справі становить 10 000 грн.

Актом наданих послуг від 23 червня 2023 року підтверджується, що послуги з правничої допомоги, передбачені договором про надання правової допомоги № 13/01/23 від 13 січня 2023 року, надані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була сума таких витрат обґрунтованою.

Враховуючи складність справи, принцип співмірності судових витрат, а також те, що сторонами в договорі передбачено фіксований розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги, зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 15573,60 грн. судових витрат, що складаються з витрат, понесених позивачем на сплату судового збору за подання позову, проведення експертизи та правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги про те, що єдиним належним та допустимим доказом визначення вартості відновлювального ремонту є Звіт № 126271 від 05 лютого 2023 року, який виконано на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «УСГ», а позивач не набула права для самостійного обрання експерта для визначення розміру збитків є безпідставними, оскільки статтею 106 ЦПК України передбачено право учасника справи на подання до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, що відповідає принципу змагальності цивільного процесу, а відтак, ОСОБА_1 скористалася своїм процесуальним правом на подання доказів на підтвердження обставин, на які вона покликається.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Положення статей 76, 102113 ЦПК України визначають висновки експертів як один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Покликання апелянта на те, що наданий позивачем висновок експерта № 1 від 19 січня 2023 року складений без запрошення представника ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, не підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що положення пункту 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, не передбачають обов`язку викликати заінтересованих осіб для технічного огляду КТЗ, а лише допускають такий виклик у разі необхідності.

Безпідставним є твердження апелянта про те, що на ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» необгрунтовано покладено обов`язок з відшкодування позивачу податку на додану вартість, оскільки згідно з висновком експерта № 1, складеним 19 січня 2023 року судовим експертом Галамаєм Я.І., вартість відновлювального ремонту визначено без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано документів, передбачених статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не можуть братися до уваги, оскільки протягом передбаченого законом строку для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування страховик не надав повідомлення про необхідність подання будь-яких документів для виплати страхового відшкодування.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 21.12.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк