Ухвала

26 червня 2023 року

м. Київ

справа № 161/7017/15-ц

провадження № 61-6791ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 22 березня 2023 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2020 року, постановленої за результатами розгляду заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому листі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Луцький міськрайонний суд Волинської області своїм рішенням

від 04 листопада 2016 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 801 92,68 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У вересні 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

(далі - АТ «Альфа-Банк) звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі у вищевказаній справі.

Луцький міськрайонний суд Волинської області своєю ухвалою

від 10 листопада 2020 року заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача задовольнив.

Замінив первісного стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на нового стягувача

АТ «Альфа-Банк» у виконавчому листі з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада

2016 року у справі № 161/7017/15-ц.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2020 року, постановленої за результатами розгляду заяви АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому листі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Луцький міськрайонний суд Волинської області своєю ухвалою

від 31 жовтня 2022 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2020 року, постановленої за результатами розгляду заяви АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому листі у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовив.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Волинський апеляційний суд своєю постановою від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року змінив, виклав мотивувальну частину ухвали суду в редакції цієї постанови.

У решті ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.

У травні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 31 жовтня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду

від 22 березня 2023 року.

Верховний Суд своєю ухвалою від 22 травня 2023 року поновив ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року та постанови Волинського апеляційного суду від 22 березня 2023 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

У червні 2023 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 22 травня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої заявник додав документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону.

Таким чином, недоліки касаційної скарги, визначені в ухвалі Верховного Суду від 22 травня 2023 року, усунуті.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме вказує, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункти 2, 3, 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі № 161/7017/15-ц

за заявою ОСОБА_1 про перегляд

за нововиявленими обставинами ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2020 року, постановленої за результатами розгляду заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому листі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук