Справа № 523/8009/21
Провадження №2/523/633/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання: Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 міста Одеси, цивільну справу № 523/8009/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Марсель-32» про зобов`язання відновити становище яке існувало до порушення, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Марсель-32» про зобов`язання відновити становище яке існувало до порушення, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року витребувано у відповідача ОСББ «Марсель 32» план прибудинкової території, який він отримав відносно акту приймання-передачі дома від 01.02.2017 року по АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що починаючи з дати судового засідання 17.03.2022 року позивач ОСОБА_1 жодного разу не з`явилась до судового засідання, подавала клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючи на те що вона перебуває за межами країни, у зв`язку із введенням в країні воєнного стану. Суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість ОСОБА_1 реалізувати своє право на участь у судовому засіданні або у режимі відеоконференції, або через представника (адвоката), або подати заяву про розгляд справи без її участі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, яке буле призначено на 04.04.2023 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилася, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується змістом поданої нею заяви про відкладення розгляду справи. Розгляд справи був відкладений на 11.05.2023р.

У судове засідання, яке буле призначено на 11.05.2023 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилася, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в порядку статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Обізнаність позивача ОСОБА_1 про розгляд справи 11.05.2023 року підтверджується додатково її заявою про відкладення розгляду справи, якою вона черговий раз просила відкласти розгляд справи, у зв`язку із її знаходженням в далекому зарубіжжі, у зв`язку з військовими діями на території України. Розгляд справи був відкладений на 22.06.2023р.

У судове засідання, яке було призначено на 22.06.2023 року, позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилась, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в порядку статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Обізнаність позивача ОСОБА_1 про розгляд справи 22.06.2023 року підтверджується додатково її заявою про відкладення розгляду справи, якою вона черговий раз просила відкласти розгляд справи, у зв`язку із її знаходженням в далекому зарубіжжі, у зв`язку з військовими діями на території України.

Суд виходить із того, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленою про день, час та місце проведення судових засідань.

Представник відповідача ОСББ «Марсель-32» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заявою від 03.04.2023 року голова правління ОСББ «Марсель 32» Малець Я.Є. просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що цивільна справа розглядається судом тривалий час, а саме з 2021 року.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення судового засідання по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 3 ЦПК України гарантовано кожній особі право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зазначене право особа може реалізувати в порядку, встановленому ЦПК України.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається ( ч. ст. 44 ЦПК України).

Як визначено п.2 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження та робота судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів із метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2)поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5)значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Суд зазначає, що справа перебуває у провадженні суду більше двох років. Останній раз ОСОБА_1 приймала участь у судовому засіданні 31.01.2022 року.

За цей час, судові засідання багаторазово було відкладено за клопотаннями позивача. Так, суд більше року відкладав судові засідання по справі, забезпечуючи можливість позивачу участі у судовому засіданні, як особисто, так і через представника (адвоката). Також, позивач не була позбавлена можливості подавати письмові пояснення, клопотання по справі на електронну адресу суду, враховуючу подачу нею клопотань про відкладення розгляду справи на електронну адресу суду. Так само, суд міг забезпечити участь позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чим позивач не скористалась. Також, позивач не скористалась своїм правом на подачу заяви про розгляд справи без її участі.

Суд зазначає, що будь-яких інших заяв або клопотань до суду ОСОБА_1 , крім клопотань про відкладення розгляду справи, не подавала.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин, для розгляду ініційованого нею позову.

В силу приписів ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Також у рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом ("Кресс проти Франції", п. 72; "Ф.С.Б. проти Італії", рішення від 28.08.1991, п. 33; "Т. проти Італії", рішення від 12.10.1992, п. 26; "Кайя проти Австрії", п. 28 від 08.06.2006; "Надточий проти України", рішення від 15.05.2008, п. 26).

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 по справі №17-рп/2011 визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007).

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та не подання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18 (провадження №61-16720св20), від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження №61-19391св21), від 12 серпня 2022 року у справі № 686/32906/19.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася в судове засідання під-час розгляду справи по суті, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Позивач ОСОБА_1 не скористалась своїми правами на представництво її інтересів через представника - адвоката, на участь і судовому засіданні в режимі відеоконференції, на подачу заяви про розгляд справи у її відсутність.

При цьому, до доводів позивача ОСОБА_1 щодо неможливості слухання справи внаслідок ведення бойових дій, неповноцінної роботи судової системи України, не взмозі інституту адвокатури виконувати свої функції, неможливості участі у судовому засіданні представника відповідача, який перебуває у розпорядженні ЗСУ, суд ставиться критично. При цьому, такий підхід до розгляду справи не є формальним, суд враховує що на тривалий розгляд справи неодноразово посилався представник відповідача ОСББ «Марсель-32» у своїх заявах, які знаходяться в матеріалах справи. Як судова система України, так і інститут адвокатури в України, в умовах воєнного стану, не припинили свої роботу, виконують свої повноваження.

Не з`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статі 257 ЦПК України, для залишення її позовної заяви без розгляду.

Одночасно, суд роз`яснює ОСОБА_1 , що залишення позову без розгляду не позбавляє її права повторно звернутися до суду із таким позовом, після усунення обставин, що стали підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 260, 261, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Марсель-32» про зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення, стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що залишення позову без розгляду не позбавляє її права повторно звернутися до суду із таким позовом, після усунення обставин, що стали підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.06.2023 року.

Суддя: К.О. Далеко