1Справа № 335/4242/22 4-с/335/24/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення скарги без руху

26 червня 2023 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2023 до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у Запорізькій області.

Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що скаргу слід залишити без руху з таких підстав.

За змістом частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК (нині ст. 185 чинного ЦПК).

Таким чином, оскільки розділом VII ЦПК України не передбачено вимог до оформлення скарги, тому в даному випадку підлягають застосуванню загальні вимоги, передбачені ст.ст. 175177 ЦПК України щодо позовної заяви з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 447449 ЦПК України.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Крім того, згідно з пп. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За пунктом 5 вищезазначеної Постанови Пленуму ВССУ, враховуючи положення статті 383 ЦПК (наразі ст. 447 чинного ЦПК), суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Всупереч вказаним вище вимогам, скарга ОСОБА_1 не містить зазначення суб`єкта оскарження (прізвища, імені, по батькові державного виконавця чи іншої посадової особи Відділу ДВС, дії якого оскаржуються).

Крім того, скарга не містить змісту дії (бездіяльності) чи рішення, яке оскаржується. Вимоги скарги стосуються зобов`язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження та скасувати всі вжиті державним виконавцем заходи щодо примусового виконання виконавчого документа № 335/4242/22. В цей же час, скарга не містить вимоги про оскарження відповідних дій державного виконавця (визнання їх неправомірними). Вимога боржника про зобов`язання державного виконавця скасувати всі вжиті заходи примусового виконання виконавчого документа не конкретизована, оскільки не зазначено, які саме заходи необхідно скасувати.

Також, відповідно до частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно із частиною 2 цієї статті, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Скарга ОСОБА_1 направлена до суду поштою 21.06.2023.

У скарзі зазначено, що ОСОБА_1 дізнався про відкриття щодо нього виконавчого провадження 21.06.2023 із застосунку «ДІЯ». Далі, ОСОБА_1 зазначено, що він через ідентифікатор доступу до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження, довідався із вказаної системи про підстави відкриття виконавчого провадження. При цьому, до скарги ОСОБА_1 долучені постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2023 та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14.06.2023.

Разом із тим, до скарги не долучено жодних доказів того, що про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 дізнався саме 21.06.2023. Також ним не зазначено, у який спосіб він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та коли саме.

Як зауважено у пункті 16 вищевказаної Постанови Пленуму ВССУ, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відтак, заявникові, в разі пропуску вказаного строку, у скарзі слід зазначити клопотання про його поновлення із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.

За таких обставин, доходжу висновку, що скаргу слід залишити без руху із наданням заявникові строку для усунення недоліків шляхом зазначення у скарзі прізвища, імені та по батькові державного виконавця або іншої посадової особи, дії та рішення якого оскаржуються, викладення у скарзі змісту виконавчої дії (рішення), яке оскаржується, зазначення клопотання про поновлення строку на подання скарги (за необхідності) або викладення обставин, які свідчать про дотримання цього строку із зазначенням відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 447449 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у Запорізькій області залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення недоліків подання шляхом зазначення у скарзі прізвища, імені та по батькові державного виконавця або іншої посадової особи, дії та рішення якого оскаржуються, викладення у скарзі змісту виконавчої дії (рішення), яке оскаржується, зазначення клопотання про поновлення строку на подання скарги (за необхідності) або викладення обставин, які свідчать про дотримання цього строку із зазначенням відповідних доказів 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова