Справа № 361/8285/19
Провадження № 2/361/113/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретарів Лелеки В.А., Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2019 року до суду надійшов вищевказаний позов у якому позивач просив суд стягнути з відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в розмірі 58189 гривень 06 копійок; стягнути з відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 1000000 (один мільйон) гривень, стягнути із відповідачів на його користь понесені витрати на правничу допомогу згідно укладеного договору від 31 серпня 2018 року в розмірі 100000 грн.

Свій позов обґрунтовував тим, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначив, що 22 травня 2014 року його батько ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Краснодон Луганської області, де був офіційно зареєстрований по АДРЕСА_3 , виписав на нього довіреність, якою уповноважив його вести його справи в усіх судових установах з усіма правами, якими наділені позивач, відповідач, треті особи та потерпілий. Довіреність видана без права передачі повноважень (передоручення), частково або повністю, іншим особам строком на три роки і терміном дії до двадцять другого травня 2017 року включно. Довіреність нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Кузьменко О.В.

Позивач вказує, що довіреність була написана на нього одного і він мав право користування власними коштами свого батька ОСОБА_6 , які знаходились на банківському рахунку, відкритому в ПАТ КБ Приват-Банк. Банківською карткою його батько користувався, починаючи з 2012 року і по 2014 рік. Також з 2012 року в ПАТ КБ Приват-Банк на батька було відкрито депозитний рахунок (накопичувальний). У 2014 році з даних банківських рахунків зникли грошові кошти.

У зникненні грошових коштів з банківських рахунків позивач підозрює свою двоюрідну сестру ОСОБА_3 та її співмешканця ОСОБА_4 . Позивач вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ,попередньо домовившись між собою, шляхом обману ОСОБА_6 (людини похилого віку, пенсіонера, який не мав змоги самостійно доглядати за собою і забезпечувати себе всіма необхідними речами для нормального проживання, зважаючи на свій вік та стан здоров`я.) заволоділи всіма його банківськими картками. Після цього вони, попередньо домовившись з одним із депутатів сільської ради с. Жердова Броварського району та секретарем сільської ради, забрали ОСОБА_6 з помешкання, де він проживав, та відправили його до м. Краснодон Луганської області - у зону проведення антитерористичної операції. При цьому банківські картки ОСОБА_6 , після їх незаконного заволодіння, залишились у ОСОБА_3 та її співмешканця ОСОБА_4 . Таким чином вони позбавили ОСОБА_6 можливості розпоряджатися своїми грошовими коштами - пенсійним забезпеченням та депозитними коштами.

Позивач зазначив, що коли він дізнався про те, що його батька всупереч його волі, позбавивши грошей, які він отримував в якості пенсійного забезпечення, відправили до м.Краснодон Луганської області, він, скориставшись довіреністю, через банківську установу ПАТ КБ Приват- Банк заблокував два рахунки свого батька - основний та депозитний. Дізнавшись про блокування банківських рахунків та позбавившись можливості отримувати грошові кошти із вказаних рахунків, через три місяці після цього ОСОБА_4 особисто поїхав до м. Краснодон Луганської області та привіз ОСОБА_6 назад до с. Жердова Броварського району Київської області. Усі речі та документи були в батька з собою, але банківських карток при ньому не виявилось. Позивач зазначив, що на його запитання де знаходяться його банківські картки батько нічого не відповідав, ймовірно через побоювання за своє життя та здоров`я, оскільки ОСОБА_4 неодноразово залякував ОСОБА_6 та застосовував до нього фізичне та психологічне насильство.

Позивач у позовній заяві зазначив, що будинок, в якому він проживає, розділений на дві частини і має два окремі входи. Стіни між двома частинами даного будинку тонкі і добре прослуховуються. У другій частині будинку проживає донька ОСОБА_4 , яка почула його розмову зі своєю сім`єю. У той момент вони розмовляли про ситуацію з банківськими картками батька ОСОБА_6 . Почувши вказану розмову, донька ОСОБА_4 розповіла все останньому. Після цього ОСОБА_4 прийшов до позивача додому та з двоюрідною сестрою, відповідачем ОСОБА_3 незаконно, всупереч волі ОСОБА_6 , забрали останнього проживати до себе. Позивач зазначив, що ОСОБА_4 заборонив йому бачитись з батьком і погрожував йому та його сім`ї фізичним насильством.

Коли ОСОБА_4 не було вдома, позивач міг бачитись із батьком. У ході розмов з батьком дізнався, що в нього немає його банківських карток і грошей на проживання йому ніхто не дає. З описаної ситуації позивач зробив висновки, що ОСОБА_6 потрібен його двоюрідній сестрі та її співмешканцю лише для того, щоб вони змогли отримувати замість батька грошові кошти, його пенсію і жити на них. Мій батько ОСОБА_6 проживав вдома у ОСОБА_3 та її співмешканця ОСОБА_4 десять місяців, після чого помер. Позивач зазначив, що про смерть батька його ніхто не повідомив - ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_4 , окрім сусідки, яка згодом зателефонувала. Позивач посилався на те, що батько страждав атеросклерозом.

Позивач посилався на те, що після смерті батька він почав займатися спадщиною і дізнався, що з банківських рахунків покійного батька, які він заблокував у свій час, зникли грошові кошти в сумі 58189 гривень 06 копійок, що підтверджується роздруківками з ПАТ КБ Приват-Банк, та набором товарних чеків на загальну суму 8473,13 гривень, які йому передав до своєї смерті сам батько і пояснив, що це розрахунки, які здійснювали відповідачі без його дозволу з його карток.

Позивач та його батько мають статус внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО. Позивач також має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тяжко хворий і має статус дитини-інваліда до 18 років; діагноз: ВПР головного мозку (арханоідальні кісти скроневої ділянки), внутрішня гідроцефалія в стадії компенсації, лівосторонній спастичний геміпарез, сколіоз грудного та поясного відділів хребта.

Позивач зазначив, що внаслідок протиправних дій відповідачів, йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яка полягає у незаконному заволодінню з банківського рахунку його покійного батька ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 58189 гривень 06 копійок. Наведені обставини підтверджуються роздруківкою з банківського рахунку, відкритого в ПАТ КБ Приват-Банк № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , та товарними чеками і накладними для придбання різних товарів.

Окрім матеріальної шкоди, позивач зазначив, що йому неправомірними діями відповідачів завдано немайнову шкоду, спричинену моральними стражданнями, які позначили негативні зміни в його житті: щоденні думки та спогади про описані події, негативні переживання, тривога, емоційні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі, переживання психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення.

17 грудня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 02 березня 2020 року на 09 год. 00 хв.

02 березня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов від відповідачів у якому зазначено, що позовні вимоги вони не визнають у повному обсязі, та просили у задоволенні позову відмовити виходячи із наступного.

Відповідачі зазначають, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Жердова Броварського району Київської області у віці 76 років, був рідним дядьком відповідача з боку матері. У травні 2014 року ОСОБА_6 разом із сином ОСОБА_9 ( ОСОБА_1 позивач) приїхали з міста Краснодон Луганської області, де постійно проживали, до ОСОБА_3 . Приблизно через місяць до них приєдналася дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_10 з дітьми ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Перед тим, як мала приїхати ОСОБА_10 з дітьми, місцева влада виділила для ОСОБА_6 з сином та невісткою і онуками тимчасове житло за адресою АДРЕСА_2 . Приміщення потребувало косметичного ремонту, але ОСОБА_13 та його дружина не поспішали його робити, тому відповідач разом із сусідами поклеїли шпалери у вказаній квартирі, допомогли постільної білизною, одягом, посудом, продуктами харчування.

Коли сім`я ОСОБА_14 переселилася у надане їм житло, ОСОБА_15 часто заходила провідати ОСОБА_6 , який скаржився їй на погане до нього ставлення сина та невістки, на те, що вони не готують йому їжу, не доглядають за ним, що він звик до чистоти і порядку, натомість тепер змушений жити в антисанітарних умовах, бо у квартирі брудно і панує безлад. Він вирішив повернутися у м. Краснодон, але син ОСОБА_9 не віддавав йому паспорта та банківську картку, на яку надходила його пенсія. З великими труднощами та за допомогою працівників сільради і дільничного інспектора поліції позивач повернув батькові паспорт і банківську картку, і ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 поїхав у м.Краснодон потягом, при цьому ОСОБА_4 на своєму автомобілі відвіз його з с.Жердової до м.Києва на залізничний вокзал.

Оскільки ОСОБА_13 мав доступ до банківської картки свого батька, він, скориставшись довіреністю, заблокував картку, і, перебуваючи у м.Краснодоні, ОСОБА_6 , не мав змоги нею користуватися. Його інший син ОСОБА_16 разом зі своєю дружиною утримували ОСОБА_6 під час його перебування у м.Краснодоні. У березні місяці 2015 року у телефонній розмові ОСОБА_6 та дружина його сина ОСОБА_17 повідомили, що у наступному місяці ОСОБА_6 приїде у с.Жердову і просили їх зустріти його з автобуса у м.Борисполі, допомогти відновити банківську пенсійну картку, домовитися про проведення йому операцій з приводу видалення двох пахових гриж.

Відповідачі зазначили, що вони працюють, у них велике домашнє господарство (корова, свині, птиця, город), і вільного часу не мають, але відмовити у допомозі не могли, тому дали згоду зробити все, про що просили.

10 квітня 2015 року ОСОБА_18 зустрів ОСОБА_6 з автобуса у м.Борисполі та завіз його у Жердову у квартиру АДРЕСА_4 , де мешкали позивач з дружиною та дітьми. На жаль, вже через три дні через погане ставлення до ОСОБА_6 з боку сина ОСОБА_9 та невістки ОСОБА_19 відпвоідачі змушені були забрати його до себе і оселили у їх старій хаті, з якої їх сім`я переїхала за деякий час до цього у новозбудований будинок на цій же садибі.

Стан здоров`я ОСОБА_6 погіршувався, грижі його дуже турбували, тому питання проведення операції треба було вирішувати якнайшвидше. На заваді стали дії позивача, який не віддавав батькові паспорт, а без паспорта відпвоідачі не могли зібрати належні документи для поміщення ОСОБА_6 на операцію. Вплинути на позивача, з тим, щоб він віддав батькові паспорт, не змогла ні працівники сільради, ні поліція. Тільки завдяки допомозі небайдужих людей ОСОБА_6 помістили у хірургічне відділення Броварської ЦРЛ, де йому протягом приблизно двадцяти днів влітку 2015 року зробили дві операції.

Відповідачі зазначають, що вони кожного дня відвідували ОСОБА_6 у лікарні, привозили йому їжу, купували ліки, домовлялися з обслуговуючим персоналом лікарні, щоб вони його постійно доглядали.

Після лікування вони забрали ОСОБА_6 до себе і доглянули його до дня його смерті: забезпечували харчуванням, прали його речі, постільну білизну, мили його, організовували лікування, викликаючи на домашню адресу медиків.

Відповідачі зазначають, що ОСОБА_6 мав слабкий стан здоров`я, але ясний розум, і у разі, якби вони погано до нього ставилися, чинили на нього будь-який тиск, він би не став мовчати. Він вільно пересувався, спілкувався з людьми, тож завжди мав можливість якщо не їм, то комусь іншому висловити незадоволення їх діями. Але за всі тринадцять місяців проживання з ними він нікому на них не поскаржився. Вони жодних протиправних дій щодо нього не вчиняли, тому звинувачення в тому, що вони забрали його банківську картку та використовували кошти на свої потреби, позивач не має жодних підстав. За рахунок своєї пенсії ОСОБА_6 харчувався, значна сума коштів була витрачена на дві операції, на придбання ліків, застосування крапельниць та уколів. Відповідачі зазначили, що чотири тисячі гривень було витрачено на опалення хати, в якій він проживав, оскільки там було пічне опалення і довелося придбати великий причіп дров, щоб була можливість опалювати його житло з осені 2015 року по весну 2016 року.

Обставини щодо проживання ОСОБА_6 у помешканні ОСОБА_3 посвідчуються актом депутата Великодимерської селищної ради Пікож О.А. від 06.02.2020 року.

У позовній заяві ОСОБА_13 зазначає, що заволодінням коштів з банківського рахунку його батька ОСОБА_6 йому, позивачу, завдано матеріальної шкоди у розмірі 58189,06 грн.

Отримувана ОСОБА_6 пенсія була його особистою власністю, вона забезпечувала його власні потреби у харчуванні, лікуванні, придбанні товарів першої необхідності, тому висновок позивача, що використання цієї пенсії на потреби батька завдало йому матеріальної шкоди є хибним і таким, що не ґрунтується на законі.

Відповідачі зазначили, що коли ОСОБА_6 помер, вони здійснили його поховання, згідно християнських звичаїв провели необхідні обряди на сороковини та річницю смерті, встановили надгробок на його могилі на сільському кладовищі.

На придбання труни, хреста, одежі для поховання, копання могили у них не вистачало коштів, тому довелося позичити певну суму у знайомих. 23 травня 2016 року, тобто на другий день після поховання ОСОБА_6 вони з його банківської пенсійної картки зняли 3400,00 грн., а 02 липня 2016 року - 100,00 грн., щоб віддати борг знайомим, у яких позичали гроші на поховання ОСОБА_6 , а залишок вказаної суми використали на оплату надгробка, так само, як і кошти, отримані у якості допомоги на поховання у розмірі двомісячної пенсії.

Відповідачі посилаються на те, що моральні страждання ОСОБА_20 можуть бути, на їх думку, викликані тим, що він знехтував своїм синівським обов`язком, не піклувався про батька і не доглянув його до смерті, але це був його власний вибір не дбати про батька і не надавати йому ніякої допомоги.

08 листопада 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 лютого 2022 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Пояснення надали аналогічні викладеним у змісті позову.

Представник відповідача, відповідачі позовні вимоги не визнали у повному обсязі, категорично заперечували проти задоволення позову. Пояснення надали аналогічні змісту відзиву.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що вона сусідка із ОСОБА_3 через межу, а із ОСОБА_1 проживають на одній вулиці в с.Жердова, Броварського району Київської області. Про позивача знає те, що він у 2014 році переселився із окупованої території м.Краснодон зі своєю сім`єю (він, батько, дружина та двоє синів) в с.Жердова, Броварського району Київської області. Спочатку ОСОБА_1 із сім`єю близько місяця проживав у будинку ОСОБА_3 , а потім їм сільська рада виділила квартиру у гуртожитку. У виділеному житлі для ОСОБА_1 , вона із іншими односельцями допомогли клеїти шпалери, складали ліжка, скинулись речами та матеріалами в кого що було, щоб допомогти його облаштувати. Потім вона помітила як на Пасху ОСОБА_6 сидів на зупинці із зібраними своїми речами, оскільки хотів їхати до себе додому в м.Краснодон. Як їй відомо, ОСОБА_6 забрав до себе проживати ОСОБА_4 . Сім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 його доглядала, кормила, лікувала.

Свідок ОСОБА_22 , дружина позивача, суду пояснила, що від початку війни у 2014 році, спочатку до с. Жердова переїхали її чоловік ОСОБА_1 та свекр ОСОБА_6 , а потім переїхала вона із синами ОСОБА_8 та ОСОБА_23 . Приблизно один місяць вони проживали у сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Потім їм надали житло, як переселенцям, у двоквартирному будинку в АДРЕСА_2 . Надана квартира потребувала вкладень. У іншій половині (квартирі) проживає донька відповідачів. Через те, що стіна між квартирами тонка, вона чує все, що оговорюється у їх сім`ї, та на думку свідка доводиться до відома відповідачам. Після отримання ними вказаної квартири, із ними разом переїхав і ОСОБА_6 Паспорт і картки ПАТ КБ Приватбанк знаходились у позивача. Вони на батька оформили два рахунки, на одну картку приходила пенсія, половину пенсії вони переводили на депозитний рахунок (на другу картку), а на залишок пенсії ОСОБА_6 придбавали продукти харчування на всю сім`ю. Чоловік заблокував банківський рахунок батька ОСОБА_6 , щоб відповідачі не змогли зняти кошти. Свідок зазначила, що між позивачем, нею та відповідачами виниклі неприязні відносини, тому її чоловік ОСОБА_1 неодноразово звертався до органів поліції зі скаргами та заявами. Свідок пояснила, що у них відбувались не приємні речі, це: на городі після посадки була знищена вся зелень; зник кіт, якого вони знайшли мертвим через два місяці; зірвана та пом`ята квітка, стверджувати вона не може, але на її думку це може бути пов`язано, але вона не стверджує, із неправомірними діями відповідачів. Також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 примусово на її думку забрали до себе проживати ОСОБА_6 , користувались його карткою. Також свідок зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поновили ОСОБА_6 паспорт, при цьому пояснила, що була необхідність це зробити, так як вони із чоловіком його не віддавали оскільки на їх думку відповідачі силоміць забрали до себе свекра. Між позивачем та відповідачами також виникали конфлікти і тоді, коли ОСОБА_1 приходив відвідувати свого батька, один раз навіть виникла бійка, тому викликаний був наряд поліції. Сама вона свекра, який проживав у ОСОБА_3 провідала один раз. ОСОБА_6 проживав у ОСОБА_3 в АДРЕСА_5 , в окремому будинку. Цей будинок старої забудови. А на території домоволодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був побудований більш новий сучасний будинок, де вони сім`єю проживають. У будинку в якому проживав ОСОБА_6 стояло ліжко, стіл, стілець, туалет був на дворі. Тоді коли вона приходила на столі стояла їжа, про те, що йому не вистачало їжі ОСОБА_6 їй не скаржився. Свідок зазначила, що кошти, про які йде на даний час спір, вони із чоловіком вважають спадковим майном, а тому її чоловік та діти мають на них право.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що вона добре знає сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Їй відомо, що ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю і батьком ОСОБА_6 у 2014 році переїхали із м. Краснодон проживати в с.Жердова. Спочатку вони проживали у сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , потім їм сільська рада надала тимчасово житло у гуртожитку. Для облаштування житла сусіди надавали все хто що міг. У гуртожиток переїхали проживати ОСОБА_1 , його батько ОСОБА_6 , дружина ОСОБА_22 , та їх діти. Свідок зазначила, що вона майже кожен день проходячи гуртожиток, біля якого знаходилася автобусна зупинка, бачила сидячим на лавці ОСОБА_6 . Одного разу, коли саме вона не пам`ятає ОСОБА_6 сидів на зупинці із сумками своїх зібраних речей, їй повідомив, що хоче повернутись до себе додому в м.Краснодон. Потім вже вона від людей чула, що допоміг йому в цьому ОСОБА_4 . Через декілька місяців ОСОБА_6 знову повернувся, але став проживати у ОСОБА_3 із власної волі, його там ніхто насильно не утримував, за ним доглядали, годували, лікували. ОСОБА_6 проживав у ОСОБА_3 у старій хаті до смерті. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 здійснили поховання ОСОБА_6 , зі слів тільки їй відомо, що ОСОБА_3 також поставила пам`ятника ОСОБА_6 за власний кошт. ОСОБА_1 пом`янув свого батька купивши ящик круасанів, передав їй, попросив роздати їх сусідам, що вона і зробила. Про заблоковані карткові рахунки у банку ОСОБА_6 вона знає тільки із розмов людей в селі, а про те, що на вказаних карткових рахунках зберігалась значна сума грошей вона дізналась із розмови ОСОБА_22 , яка напередодні судового засідання їй про це повідомила.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що вона більше ніж 20 років працює у сільській раді. Позивача вона знає як переселенця. У 2014 році він із сім`єю приїхав у с. Жердова, спочатку проживали у сім`ї ОСОБА_3 , а потім їм виділили житло у гуртожитку. Це була кімната, як тимчасове житло. У вказаному житлі проживали позивач, його дружина, двоє синів, та батько позивача ОСОБА_6 . До сільської ради приходили місцеві жителі села та скаржились на те, що ОСОБА_1 забрав у свого батька картку на яку той отримує пенсію, батько ходить головний, він за ним не доглядає. Свідок не пам`ятає у якому році це було, але ОСОБА_6 сам приходив до сільської ради, скаржився, що в нього син забирає гроші і він хоче повернутися назад у м.Краснодон. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 йому допомогли це зробити, надали кошти та відправили додому у м.Краснодон. Потім ОСОБА_6 знову повернувся до села. Свідок пояснила, що вже дійшло до того, що ОСОБА_6 виходив із гуртожитку де проживав із сином, і довгий час сидів на автобусній зупинці. Зі слів свідка, ОСОБА_1 забирав кошти у батька, батька не доглядав, у квартирі були неналежні умови для проживання. У зв`язку із таким негативним відношенням ОСОБА_1 перейшов проживати до ОСОБА_3 . Сім`я ОСОБА_26 його лікували, піклувались про нього, кормила, провели у лікарні йому операцію. Жодного негативного відзиву на цю сім`ю: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ні від самого ОСОБА_6 , ні від жителів села до сільської ради не надходило. У ОСОБА_3 , батько позивача проживав у старій хаті. Свідок категорично заперечувала будь який психологічний чи фізичний вплив (тиск) відповідачів на позивача ОСОБА_1 . Чи були якісь накопичені кошти у ОСОБА_6 на картковому рахунку вона не знає, їй про це не відомо. Їй також було відомо, що відповідачі звертались до сільської ради із питанням відновлення паспорту на ОСОБА_6 , так як його не віддавав батьку ОСОБА_1 .

Суд вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, відповідачів, свідків, дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 травня 2014 року ОСОБА_6 на підставі усного доручення, укладеного між ним та його представником, уповноважив ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 , вести його справи в усіх судових установах з усіма правами, якими наділені законом позивач, відповідач, треті особи та потерпілий, в тому числі з правом визнання або відмови повністю або частково від позовних вимог, зміни предмета позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, отримання або пред`явлення виконавчих документів до стягнення у відповідному відділі державної виконавчої служби з питань, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень, з правом одержання присудженного майна або грошей, а також бути його представником в інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі в органах нотаріату, з питань захисту його прав і законних інтересів.Для цього представнику надано право подавати та одержувати необхідні довідки та документи, розписуватися за нього, в тому числі в позовних заявах, та в одержанні документів, подавати відповідні заяви, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал; брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркувати щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися правовою допомогою, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти; оскаржувати рішення і ухвали суду, в тому числі у відповідних судах апеляційної, касаційної інстанціях та за іншими обставинами, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом; при обранні участі у справі позовного провадження для підтвердження своїх вимог або заперечень, подавати усі наявні у нього докази або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання, вимагати виконання судового рішення в частині, що стосується довірителя, одержувати присуджене майно або грошові суми; та вчиняти всі інші дії щодо виконання цієї довіреності.

Вказана довіреність видана без права передачі, повноважень (передоручення), частково або повністю, іншим особам строком на три роки і терміном дії до двадцять другого травня дві тисячі сімнадцятого року включно. Довіреність видана приватним нотаріусом Краснодонського нотаріального округу Кузьменко В.О.(а.с. 18)

В матеріалах справи міститься виписка від 13.09.2016 року з рахунку клієнта ОСОБА_6 за період з 01.01.2015 року по 31 грудня 2016 року. (а.с. 19) А також надана довідка до Броварської нотаріальної контори із ПАТ КБ Приватбанк про те, що на ім`я померлого ОСОБА_6 відкрито депозитний рахунок за № НОМЕР_3 , дата відкриття 28 травня 2014 року, залишок 13521 грн. 91 коп., а також наявні картки № НОМЕР_4 , дата відкриття 28.05.2014 року, залишок 4 грн. 32 коп., картка № НОМЕР_5 , дата відкриття 10.04.2015 року, залишок 1 грн. 23 коп. (а.с. 130)

В матеріалах справи міститься виписка від 09 червня 2018 року ПАТ КБ ПриватБанк видана ОСОБА_1 , по витратам по картці/рахунку НОМЕР_5 померлого ОСОБА_6 за період з 01.04.2015 року по 28.02.2017 року. (а.с. 131-133)

Згідно довідки від 20 жовтня 2014 року № 124 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичних операцій виданої ОСОБА_6 , він постійно проживав за адресою АДРЕСА_3 , перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2 . (а.с.20)

Згідно довідки від 18 січня 2017 року № 126 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 . (а.с. 21)

Із посвідчення серії НОМЕР_6 виданого на імя ОСОБА_22 05 січня 2017 року, вона є законним представником дитини-інваліда до 18 років ОСОБА_8 , якому призначена соціальна допомога. (а.с. 28) На підтвердження діагнозу надана виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 975 на ім`я ОСОБА_8 (а.с. 29), виписка із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 за період перебування на стаціонарі 30.09.2014 року по 17.10.2014 року. (а.с. 158)

У позивача від спільного шлюбу із ОСОБА_22 народилось троє дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який 21 травня 2019 року, про що виконкомом Великодимерської селизної ради Броварського району Київської області 28 травня 2019 року видано свідоцтво про смерть. (а.с. 159,160,161)

Згідно пенсійного посвідчення за № НОМЕР_7 виданого 15 травня 2002 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є пенсіонером за віком. Йому призначена пенсія з 01.01.2002 року безстроково. (а.с. 22)

Як вбачається із медичної картки стаціонарного хворого № 7696, дата госпіталізації ОСОБА_6 29 квітня 2015 року до Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області, дата виписки 06 травня 2015 року, діагноз при госпіталізації двобічна пахова грижа. (а.с. 229)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер у віці 76 років, про що 23 травня 2016 року складено відповідний актовий запис № 14, Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 . (а.с. 23)

Як вбачається із Акту про фактичне проживання (не проживання) ОСОБА_6 виданого депутатом Великодимерської селищної ради VII скликання ОСОБА_27 , громадянин ОСОБА_6 фактично проживав з 13 квітня 2015 року і по день своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) за адресою АДРЕСА_5 , в помешканні ОСОБА_3 , 1969 року народження, яка весь цей час за ним доглядала, а після його смерті, займалась його похованням. (а.с. 58)

07 червня 2016 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 заведена спадкова справа за № 383/2016.

До суду позивачем наданий правовий висновок адвоката Березинця В.В. від 05 жовтня 2017 року, у якому зазначено про наступне: 20.09.2017 року Броварським МЦ адвокату надано доручення для складання процесуальних документів, представництво ОСОБА_1 в суді щодо оскарження дій, бездіяльності Броварського ВП щодо невнесення до ЄРДР факту викрадення з банківської карти його померлого батька грошових коштів, що нараховувалась батьку як пенсія.

20.09.2017 р. в Броварському МЦ ОСОБА_1 у підтвердження своїх вимог пояснив:Він є переселением з окупованої території України, проживає в селі Жердова. Разом з ним до села. Жердова також переселився і його батько ОСОБА_6 . Поруч з ним в с. Жердова проживає переселенка, його родичка - ОСОБА_3 та її співмешканець ОСОБА_4 . На ім`я батька, за його життя, на банківський рахунок нараховувалась пенсія, але банківську карточку у батька забрала сестра ОСОБА_1 , щоб вона не зняла грошей з банку за карточкою ОСОБА_6 , ОСОБА_1 в 2014 році заявив в банк про заблокування цієї карточки, оскільки на той час мав довіреність від свого батька. Сам ОСОБА_1 цікавився у батька де його пенсійна банківська картка, але батько йому не сказав,

ІНФОРМАЦІЯ_7 батько помер. Коли ОСОБА_1 прийняв спадщину, то виявив, що на пенсійному рахунку батька не має коштів, які б він міг прийняти у спадщину. Вказує що ця сума складає близько 60000,00 гривень, ці кошти міг протиправно зняти ОСОБА_4 . Сам особисто його батько не міг зняти кошти, оскільки не міг самостійно пересуватись.

Про вчинення даного кримінального правопорушення,- протиправне за володіння невідомими особами пенсією його батька,- ОСОБА_1 заявив до Броварського відділу поліції, яка відмовилась вносити відомості до ЄРДР.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши надані матеріали, надавши правову оцінку обставинам, що склалися, діяльності працівників поліції та перевіривши їх на відповідність закону прихожу до висновку про відсутність правових підстав для оскарження в судовому порядку дій, бездіяльності службових осіб Броварського відділу поліції, щодо не внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення,- злочинного зняття грошових коштів з пенсійного банківського рахунку ОСОБА_28 .

Так з наданих матеріалів вбачається, що між ОСОБА_1 його батьком ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 2014 року існує спір, щодо права на отримання пенсії, що надходила на банківський рахунок ОСОБА_6 .

ОСОБА_1 вважає, що мав право на отримання пенсії батька, оскільки має надану батьком в 2014 р. довіреність, а з 01.01.2015 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поза його відома, протиправно забрали пенсію батька з банку, але не мали на це документів.

З матеріалів та перевірок проведених поліцією вбачається, шо в травні 2014 року ОСОБА_6 в м. Краснодон, Луганської області надав довіреність на ім`я свого сина ОСОБА_1 на представлення його інтересів у різних установах та органах. З 2014 р., після переселення, ОСОБА_6 проживав зі своїм сином ОСОБА_1 . У грудні 2014 р. ОСОБА_6 виїзжав до Луганської області, а повернувшись став проживати у своєї племінниці ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 помер. Після його смерті спадщину прийняв його син ОСОБА_1 .

З 2014 року ОСОБА_1 , його батько ОСОБА_6 , ОСОБА_3 неодноразово зверталися до поліції з заявами один на одного з питань: незаконного вивозу ОСОБА_6 в Луганську область; зупинення наміру ОСОБА_4 на зняття коштів з пенсійного рахунку ОСОБА_6 ; не повернення ОСОБА_1 його батьку особистих документів, паспорта, довідки переселенця та інших; вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій щодо свого батька; та інших питань.

Згідно виписки з банківської карти ОСОБА_6 . Приватбанку заперіод з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. № 4149.... 7981 було знято 58189,06грн.

Зняття коштів проводилось у встановленому банком порядку, за документами (банківською карточкою) наданими банком ОСОБА_6 і у встановленому банком порядку. Кошти були зняті за життя ОСОБА_6 . Про вчинення будь-яких злочинних дій, при знятті коштів ні банком, ні ОСОБА_6 не заявлялось.

Відповідно ЦК - спадкоємці мають право на майно спадкодавця з часу відкриття спадщини. Спадщина на майно ОСОБА_6 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , а отже ОСОБА_1 має право на кошти, які залишались на банківському рахунку його батька на цю дату. За свого життя ОСОБА_6 про протиправність зняття його коштів з його карточки не заявляв, а ОСОБА_1 права на них не мав.

За наданими документами,- після смерті ОСОБА_6 з його пенсійного рахунку було знято: 23.05.2016 р.- 3400 грн. та 02.07.2016 р. - 100 грн.

Оскільки ОСОБА_1 до Броварського відділу поліції про протиправне зняття, після смерті свого батька пенсійних виплат, не звертався, рішення щодо знятих з банківського рахунку батька після 21.05.2016 р. 3500 гривень Броварським ВП не приймалось, то підстав для оскарження дій чи бездіяльності працівників Броварського ВП, щодо даного факту не має.

Таким чином з наданих письмових доказів вбачається, що кошти із банківських (карткових) рахунків були зняті ще при житті ОСОБА_6 , який будь яких заяв до поліції та прокуратури щодо протиправних дій відносно нього не подавав та до суду не звертався. Оформлення повторно паспорту на ОСОБА_6 , поновлення/розблокування карткових рахунків здійснювалось у його присутності, на його прохання та за його згодою, що виключає протиправність дій інших осіб.

Надані до суду квитанції від 30.08.2014 року, 30.08.2014 року з ТОВ Епіцентр, накладну Будмаркет від 07.10.2014 року, квитанції від 10.10.2014 року виданої ФОП ОСОБА_29 , квитанцій будівельного супермаркету ТОВ ТБД ОЛДІ від 15.10.2015 року, 26.01.2015 року, 26.01.2015 року, 08.04.2015 року, від 26.01.2015 року, а також товарний чек від 17 березня 2015 року суд не може вважати належними та допустимими доказами на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, оскільки не можливо встановити, що дійсно вказані товари були придбані за кошти ОСОБА_6 , отримані з його карткового рахунку, та /чи його особисті кошти. Зі слів наданих у судовому засіданні ОСОБА_1 вказані товари придбавались за спільні кошти для поліпшення житлових умов у наданій квартирі за адресою АДРЕСА_2 .

Суд також на підтвердження зазначених обставин щодо використання коштів ОСОБА_6 відповідачами на будівництво гаража, фото якого міститься в матеріалах справи, не може вважати належним та допустим доказом. Не може вважатися і належними доказами фото домоволодіння відповідачів для підтвердження обставин наведених у позові.

Судом також встановлено, що після смерті батька ОСОБА_6 , позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо протиправності на його думку дій відповідачів, слідчих та працівників поліції із відповідними заявами, скаргами та зверненнями, які після їх ретельної перевірки органами досудового слідства не знайшли свого підтвердження.

Так, 21 серпня 2018 року на адресу адвоката Голуб С.А. надана відповідь за №12885/109/1003/0118 із Національної поліції Головного управління в Київській області Броварського відділу поліції про те, що на письмовий запит від 11 серпня 2018 року повідомляємо, що відповідно ІІПСОВС повідомлення ОСОБА_1 зареєстровані до Журналу єдиного обліку Броварського ВП ГУНП в Київській області, а саме:

1.ЄО № 3915 від 18.02.2017 р., який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 3544.

2.ЄО № 27582 від 28.11.2016, який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 20427.

3.ЄО № 14518 від 03.07.2016 зареєстровано до ЄРДР Броварського ВП № 0002787 за ч.3 ст. 186 Кримінального кодексу України.

4.ЄО № 16462 від 11.09.2015, який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 11965.

5.ЄО № 15596 від 30.08.2015, який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 11963.

6.ЄО № 6242 від 17.04.2015, який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 4596.

7.ЄО № 17598 від 27.11.2014, який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 12054.

8.ЄО № 16842 від 14.11.2014, який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 11540. (а.с. 109)

Позивач надав до суду висновки за результатами розгляду ЄО № 3915 від 18.02.2017 р., який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 3544; ЄО № 27582 від 28.11.2016, який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 20427; ЄО № 16462 від 11.09.2015, який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 11965; ЄО № 15596 від 30.08.2015, який розглянутий у відповідності до Закону України Про звернення громадян, висновок № 11963.(а.с. 110-113)

Так, 21 травня 2021 року захисник ОСОБА_1 Голуб С.А., звернулась до Броварської окружної прокуратури із скаргою у якій просила скасувати рішення від 30.09.2020р. слідчого Броварського ВП ТУ Національної поліції в Київській області Манік Ю.А. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002497 від 26 вересня 2020 р. за ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення від 30.09.2020 року, а матеріали кримінального провадження направити слідчому Броварського ВП ГУ Національної поліції в Київській області Манік Ю.А. для подальшого проведення досудового розслідування.(а.с. 102-108)

За результатами розгляду вказаних звернень згідно наданих висновків по матеріалам проведених перевірок, внесених до єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події Броварського МВ не вбачається ознак кримінального правопорушення, а тому перевірку за зверненнями ОСОБА_1 закінчено, про прийняте рішення повідомлено зацікавлену особу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає, що кошти (пенсія ОСОБА_6 ), які були знятті при житті батька ОСОБА_1 із його карткових рахунків повинні належати йому, як спадкоємцю після смерті батька, оскільки батьком при житті видавалась на його ім`я довіреність та скориставшись цією довіреністю позивач заблокував кошти, які знаходились на цих рахунках для унеможливлення їх використання. А довідавшись після смерті батька ОСОБА_6 про використання грошей вважає, що цим порушене його право.

Відповідно ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно ч. 2, 3, 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1, 2, 3, 4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із вищенаведених та встановлених судом обставин справи, наданих сторонами письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки обставини на які посилався позивач у своїй позовній заяви не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, крім того не підтвердженні належними, допустимими, достовірним доказами, і спростовуються наданими поясненнями свідків допитаними під час судового розгляду.

Відповідно ч.1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу .

Як вбачається із матеріалів справи між адвокатом Голуб С.А. та ОСОБА_1 укладений договір від 31 серпня 2018 року про надання правової допомоги. У п. 4.2. вказаного договору зазначено, що гонорар адвоката складає 100000 грн.

Відповідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Із дублікату квитанції від 18 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 за подачу позову до суду сплачений судовий збір в розмірі 802 грн. 80 коп. (а.с. 30)

Враховуючи вимоги вищевказаної норми сплачений позивачем судовий збір стягненню із відповідачів на користь позивача не підлягає. Крім того, у зв`язку із відмовою позивачу у задоволенні позову не підлягають і стягненню із відповідачів на користь позивача і витрати понесені за договором про надання правничої допомоги від 31 серпня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 76 - 83, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення завданої майнової шкоди в розмірі 58189 грн. 06 коп., солідарне стягнення моральної шкоди в розмірі 1000000 грн. 00 коп., солідарне стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100000 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.