Єдиний унікальний номер: 378/821/23
Провадження № 2/378/236/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ «ТАСКОМБАНК» звернулось до Ставищенського районного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.01.2019 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №041/5834993-СК, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 65 000 грн. 00 коп., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом в розмірі 44,70%, на строк користування кредитом 12 місяців. Підписавши зазначену Заяву-договір №041/5834993-СК від 15.01.2019 року, ОСОБА_1 підтвердив достовірність відомостей, відображених в Заяві-договорі, підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку згідно внутрішніх нормативних документів Банку та надав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту. Кредитні кошти відповідач отримав, а отже, АТ «ТАСКОМБАНК» свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого, станом на 03.10.2023 має заборгованість у сумі 107983,28 грн., з яких: 64383,78 грн. заборгованість по тілу кредиту, 43599,50грн. - заборгованість за процентами.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість за вищевказаним договором № 041/5834993-СК від 15.01.2019 в сумі 107983,28 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.

Ухвалою від 31 жовтня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 138).

Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 150), в позовній заяві позивач просить розглядати справу за відсутності його представника (а. с. 6).

Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судових повісток, копії ухвали про відкриття, позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 137, 141, 148), проте, вказані поштові відправлення повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта» з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 144, 151). Тому суд вважає, що відповідачка відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином. Крім того відповідачка повідомлена про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (а. с. 149).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається із матеріалів справи, 15 січня 2019 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір № 041/5834993-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. (а. с.7).

Згідно умов кредитного договору передбачено видачу кредитної картки «Велика п`ятірка», в ньому зазначено, що картка отримана відповідачем, вказане підтверджено його підписом.

Відповідно до кредитного договору, предметом даного договору є надання АТ «ТАСКОМБАНК» позичальнику грошових коштів з зазначенням, що сума бажаного кредитного ліміту 49000 грн.

До позовної заяви банк додав паспорт споживчого кредиту «Велика п`ятірка» (а. с. 8), витяг з Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а. с. 9 21). Вказана Публічна пропозиція не містит0ь дати та підпису відповідача.

Умови використання картки передбачено в доданому до позову паспорті споживчого кредиту «Велика п`ятірка», згідно якого строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, пільгова процентна ставка становить 0,00001%,. базова процентна ставка 44,7%, цільове призначення кредиту на споживчі потреби, сума ліміту кредиту від 0 до 100000 грн. (а. с. 8).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 03.10.2023 року заборгованість за заявою-договором № 041/5834993-СК від 15.01.2019 року становить 107983 грн. 28 коп., з яких 64383,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена), 43599,50 грн. - заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) (а. с. 22-24).

Відповідно до частин першої, другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми ( договори ).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України установлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частин першої, другої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, АТ «Таскомбанк» зазначав, що за умовами кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти, однак, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості.

Як зазначено вище, на підтвердження вказаних обставин банк надав суду Заяву-Договір, До позовної заяви банк додав паспорт споживчого кредиту «Велика п`ятірка» (а. с. 8), витяг з Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а. с. 9 21), власний розрахунок заборгованості, досудову вимогу (а. с. 115) та виписки по рахунку боржника (а. с. 25 114).

Оцінюючи надані докази слід зазначити, що підписана Заява-Договір № 041/5834993-СК не містить інформації про процентну ставку за надані кредитні кошти, зокрема, і розмір прострочених річних та щомісячних відсотків, розмір штрафу, а кредитний ліміт встановлений на рівні 49000 гривень.

Долучений витяг з публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" також не є належним та достатнім доказом погодження всіх істотних умов договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, коли підписував Заяву Договір, а також те, що на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позову в розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки її зміст повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови і правила кредитування.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицію висловленою Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, яка згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України має ураховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.

Оскільки матеріали справи не містять безсумнівних доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий позивачем розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного боржником зобов`язання та є неналежним доказом.

Паспорт споживчого кредиту «Велика п`ятірка» теж не є належним доказом щодо погодженої між сторонами процентної ставки за користування кредитними коштами, оскільки зі змісту цього паспорту слідує, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними, базуються на обраних споживачем умовах кредитування, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку; реальна річна процентна ставка обчислена на припущеннях про те, що процентна ставка, інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в наданому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий і сімейний стан, розмір доходів тощо.

Водночас Паспорт споживчого кредиту це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені Законом України «Про споживче кредитування». Ознайомлення із Паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означають укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Зазначене відповідає правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.

За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками.

Разом із тим, зважаючи на те, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати свій обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відтак оскільки фактично отримані кошти відповідачем не повернуті, то суд дійшов висновку, що із відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість за неповернутим тілом кредиту у розмірі 64383 гривень 78 копійок.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволеної суми позову в сумі 1600 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 526, 626. 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 133, 141, 178, 247, 263, 279, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № 041/5834993-СК від 15.01.2019 року в сумі 64383 (шістдесят чотири тисячі триста вісімдесят три) гривні 78 копійок та судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 20 копійок.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 житель АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 22.12.2023.

Суддя Н. М. Марущак