ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 грудня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9201/23

Головуючий у першій інстанції Рахманкулова І. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1390/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Заявник: ОСОБА_1

Стягувач: ОСОБА_2

Суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) Васильєва Наталія Віталіївна

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Васильєвої Наталії Віталіївни (суддя Рахманкулова І.П.), постановлену у м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Васильєвої Н.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 13 липня 2022 року у виконавчому провадженні №68761870. Скарга мотивована тим, що 05 травня 2023 року в м.Камянське ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції та складено протокол про керування транспортним засобом особою, стосовно якої постановою від 13 липня 2022 року встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Саме з цього моменту заявнику стало відомо про відкрите щодо нього виконавче провадження. 19 травня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, в якому рішенням суду з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на повнолітню доньку ОСОБА_3 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) на період її навчання. За доводами заявника, державним виконавцем не було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13 липня 2022 року та про відкриття виконавчого провадження від 23 лютого 2022 року йому не надсилались та не вручались. Також ОСОБА_1 посилається, що при розрахунку заборгованості державним виконавцем брався період з 26 травня 2021 року по 30 червня 2022 року, в той час як постанову про відкриття виконавчого провадження було винесено лише 23 лютого 2022 року, при цьому сплачувати заборгованість раніше 01 квітня 2022 року боржник взагалі не міг в силу того, що не знав про її існування.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2023 року у задоволенні скарги відмовлено. Ухвалу суду мотивовано тим, що саме по собі не направлення рекомендованою кореспонденцією оскаржуваної постанови не впливає на права скаржника, оскільки розмір заборгованості по аліментам за вказаним виконавчим провадженням на день винесення оскаржуваної постанови перевищувала суму відповідних платежів за чотири місяці, а тому державний виконавець мала право на підставі п.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виносити постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. На час розгляду справи заборгованість по аліментам не погашена, жодних платежів на її погашення боржником не внесено, що підтверджується розрахунком.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу і ухвалити нове рішення про задоволення скарги. Апеляційна скарга мотивована тим, що державний виконавець підтвердила неможливість надати докази направлення рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження, а також визнала, що інші постанови про обмеження боржника були направлені за адресою, вказаною у виконавчому листі, простою кореспонденцією через неможливість нормальної організації роботи у зв`язку з руйнуванням приміщення ДВС під час активних бойових дій на території м.Чернігова, не зазначивши при цьому, яким чином це впливає на обов`язок направлення такого виду постанов саме рекомендованою кореспонденцією та роботу поштових відділень. Заявник категорично заперечує будь-яке спілкування з державним виконавцем і наголошує на відсутності підтверджуючих документів про належне повідомлення боржника щодо заборгованості. ОСОБА_1 звертає увагу, що письмові матеріали виконавчого провадження не містять ані заяви стягувача, ані оригіналу виконавчого документа, як і будь-яких інших процесуальних документів, передбачених пунктом 6 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень. Також заявник вказує, що попри втрату всіх паперових матеріалів виконавчого провадження ні державний виконавець, ні стягувач не зверталися з вимогою про відновлення втраченого виконавчого провадження, а оскаржувана постанова видана на підставі неіснуючого виконавчого документу.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

По справі встановлено, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 750/5499/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період її навчання в Національному педагогічному університеті імені М.П. Драгоманова до 30 червня 2024 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи з 26 травня 2021 року.

Вказане судове рішення звернуто до примусового виконання (а.с.27).

Так, постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Васильєвої Н.В. від 23 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №750/5499/21, виданого 23 грудня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_3 (а.с.52).

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Васильєвої Н.В. від 13 липня 2022 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом №750/5499/21, виданим 23 грудня 2021 року (а.с.54).

У травні 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Савицький І.О. звернувся із заявою до Центрального ВДВС у м.Чернігові про надання для ознайомлення копій матеріалів виконавчого провадження №68761870 (а.с.4).

Листом головного державного виконавця Васильєвої Н.В. від 25 травня 2023 року адвоката Савицького І.О. повідомлено про можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження на офіційному веб-сайті в мережі інтернет у Автоматизованій системі виконавчих проваджень (а.с.7). З письмовими матеріалами виконавчого провадження адвокат ознайомився 14 червня 2023 року (а.с.27 зворот).

Постановою головного державного виконавця Васильєвої Н.В. від 03 липня 2023 року за наявну заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки (станом на 30 червня 2023 року 59 762,85 грн), на боржника ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 928,85 грн (а.с.53).

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах за період з 26 травня 2021 року по червень 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить всього: борг 59 762,85 грн + штраф 17 928,85 грн + виконавчий збір 5976,29 грн = 80 349,14 грн (а.с.55).

Відповідно до пункту 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 Закону «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За матеріалами справи встановлено, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком державного виконавця від 13 липня 2022 року становить 31 629,39 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Таким чином, державний виконавець правомірно, на підставі положень ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не надано доказів неправомірності застосування до нього вказаних обмежень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на час розгляду справи заборгованість за аліментами ОСОБА_1 не погашена і жодних платежів на її погашення ним не внесено. Відсутні докази і на спростування розміру нарахованої заборгованості.

В матеріалах справи відсутні докази направлення рекомендованим поштовим відправленням постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Васильєвої Н.В. від 13 липня 2022 року на адресу боржника.

Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №756/9582/14-ц зазначив, що факт порушення державним виконавцем порядку надсилання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанов виконавчого провадження, проте ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця.

ОСОБА_1 у своїй скарзі не просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо ненаправлення йому постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а заявляв вимоги про визнання неправомірною та скасування вказаної постанови, які в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

При цьому, неотримання боржником оскаржуваної постанови не обмежувало його права на добровільне виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів.

Доводи апеляційної скарги, що оскаржувана постанова видана на підставі неіснуючого виконавчого документа, не заслуговують на увагу.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема виконавчого листа, який видається судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно із п.5 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.20212 № 512/5, основною інформаційною базою про здійснення виконавчого провадження є автоматизована система виконавчого провадження (АСВП).

Механізм функціонування автоматизованої системи визначає Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5 (далі Положення).

Відповідно до п. 2 розділу І Положення автоматизована система виконавчого провадження це комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Згідно з п. 1 розділу ІV та п. 2 розділу ІV Положення державний або приватний виконавець після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Учасники справи не заперечують, що у зв`язку з бойовими діями на території міста Чернігова було знищено будівлю Центрального ВДВС у місті Чернігові, а також паперові матеріали виконавчого провадження №68761870. Тому державним виконавцем до матеріалів справи додавалися копії винесених ним постанов із автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 лютого 2022 року вбачається, що воно відкрито на підставі виконавчого листа №750/5499/21, виданого 23 грудня 2021 року Деснянським районним судом міста Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_3 на період її навчання. Зважаючи на те, що реєстрація документів виконавчого провадження ВП №68761870 та фіксування всіх виконавчих дій відображено в Автоматизованій системі виконавчого провадження, відсутні підстави стверджувати про відсутність оригіналу виконавчого листа №750/5499/21, виданого 23 грудня 2021 року, станом на час відкриття виконавчого провадження.

Нездійснення державним виконавцем чи стягувачем дій по відновленню виконавчого провадження у паперовому вигляді за наявності його в Автоматизованій системі виконавчого провадження не може бути підставою для скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну правову оцінку доводам учасників справи, наданим ними доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: