Дата документу 28.06.2023 Справа № 317/3170/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний номер 317/3170/22 Головуючий у 1-й інстанції: Мінгазов Р.В.
Номер провадження 22-ц/807/1450/23
У Х В А Л А

28 червня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Онищенка Е.А.,

суддів: Бєлки В.Ю., Трофимової Д.А.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 07.06.2023 року подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 19 травня 2023 року між адвокатом Погосян М.А. та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги. 23 травня 2023 року ОСОБА_2 ознайомилася з матеріалами справи, з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваного рішення 14.03.2023 року. Проте, у ОСОБА_1 були відсутні кошти для отримання правової допомоги адвоката, тому він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в строки передбачені ЦПК України.

Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено нею з поважних причин та просить його поновити.

Вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження були визнані неповажними ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2023 року у цій справі залишено без руху. Надано скаржнику строк терміном десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з викладенням інших поважних підстав для його поновлення.

15 червня 2023 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої було долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому виповнилося 75 років, не розуміє сучасних технологій, не володіє знаннями законодавства, не володіє знаннями як користуватися сучасною технікою, тому пропустив строк на апеляційне оскарження.

ОСОБА_4 , людина похилого віку, проживає один в с. Лукашеве Запорізького району. Запорізька область постійно була під обстрілами з березня по травень 2023 року. стан війни в Україні створює об`єктивні перешкоди для реалізації своїх прав на судовий захист, особливо оді, коли йде обстріл.

Вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 червня 2023 року визнано неповажними. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2023 року у цій справі залишено без руху. Надано скаржнику строк терміном десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з викладенням інших поважних підстав для його поновлення. Роз`яснено апелянту, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 4 ст. 357 ЦПК України.

26 червня 2203 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої було долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні представник знову зазначає підстави для поновлення строку, які ухвалами Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2023 року та від 19 червня 2023 року визнані неповажними.

Згідно із ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відтак, чинне процесуальне законодавство не пов`язує право суду поновити пропущений строк з чітко визначеним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. При цьому, на суд покладається обов`язок обґрунтовувати відповідне своє рішення щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, а також встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (принцип правової визначеності).

Виходячи з викладеного, клопотання чи заява про поновлення встановленого законом процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як було встановлено апеляційним судом та зазначено в ухвалах Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2023 року та від 19 червня 2023 року ОСОБА_1 приймав особисту участь в розгляді справи та отримав копію оскаржуваного рішення 21.03.2023 року (а.с. 60).

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 не доведено, що у випадку вчасного, сумлінного та у належний спосіб використання всіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством, з метою запобігання невиправданому зволіканню під час реалізації свого гарантованого законом права на апеляційне оскарження судового рішення, ОСОБА_1 та його представник не мали об`єктивної можливості подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення або протягом тридцяти днів з дня вручення ОСОБА_1 відповідного рішення суду.

На переконання колегії суддів, у вказаному клопотанні скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження наведено формально та безвідносно до фактичних обставин справи.

В апеляційній скарги скаржник вказував, що у ОСОБА_4 були відсутні кошти для отримання правової допомоги адвоката, тому він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в строки передбачені ЦПК України. Проте, на підтвердження зазначеного не надано жодного доказу. Крім того, ОСОБА_4 мав право звернутися за безоплатною правовою допомогою адвоката.

ОСОБА_1 приймав особисту участь в розгляді справи та отримав копію оскаржуваного рішення 21.03.2023 року (а.с. 60).

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження від 15 червня 2023 року скаржником не наведено жодних поважних причин пропуску цього строку.

ОСОБА_1 не зважаючи на обстріли та війну в Україні на протязі всього розгляду справи приймав участь в судових засіданнях та особисто отримав копію судового рішення, в якому роз`яснено порядок його оскарження та строки.

Таким чином, ОСОБА_1 мав право на поновлення строку на апеляційне оскарження на підставі ч. 2 ст. 354 ЦПК України у випадку подання апеляційної скарги в строк до 20 квітня 2023 року.

З наданого Ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 22 травня 2023 року з адвокатом Погосян М.А. вбачається, що за правничою допомогою ОСОБА_1 звернувся вже після закінчення тридцятиденного строку з дня складення повного судового рішення та тридцятиденного з дня вручення повного рішення суду.

Скаржником не зазначено обставин, які перешкоджали йому звернутись в разі необхідності за правничою допомогою протягом вищезазначених строків.

З урахуванням наявних у справі доказів вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваного судового рішення, тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду, подачі апеляційної скарги через майже три місяці після закінчення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, якими скаржник обґрунтовує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не дають підстав вважати їх об`єктивно непереборними. Процесуальна поведінка скаржника не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав та достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку. Скаржник не довів, що у цій справі можливість вчасного подання ним апеляційної скарги не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення. Натомість пропуск строку на апеляційне оскарження судових рішень через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі не є поважною причиною пропуску строку.

Такий висновок колегії суддів ґрунтується у тому числі на необхідності дотриманням балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту, заінтересовані особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони у реалізації її права на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання в суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся зі скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними (ухвали від 18 вересня 2020 року у справі № 11-119сап20, від 22 лютого 2021 року у справі №9901/42/20).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності. Кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2023 року необхідно відмовити на підставі ст.ст.357, 358 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: