Справа № 752/8656/22
Провадження № 2/752/2359/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Крекотень О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, -

присутні:

позивач: не з`явився

представник позивача: Чевгуз М.В. - адвокат (серія АІ №1248037 від 19.10.2022р.)

відповідач: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 із позовом, за результатом розгляду якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 15 667,00 грн., відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач є приватним нотаріусом Київського нотаріального округу з реєстраційним посвідченням №241 від 18.01.1999 р. та здійснює нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з вимогами її робоче місце обладнане вивісками, які ідентифікують її як нотаріуса. Однак громадянин ОСОБА_2 безпричинно знищив ці вивіски, після чого позивач звернулася до поліції та подала заяву про вчинення правопорушення. В ході здійснення перевірки за заявою позивача були знайдені відеозаписи, які показали, що саме відповідач демонтував і знищив вивіски. В ході розслідування відповідач визнав свою вину та висловив готовність врегулювати конфлікт мирним шляхом та відшкодувати збитки. Однак, наразі, відповідач ухиляється від добровільного відшкодування збитків, а тому позивач звернулася до ПП «Аверті» для оцінки збитків, які встановлені в сумі 15 667 грн. Позивач зазначає, що будь-яке втручання в діяльність нотаріуса, спрямоване на перешкоджання його обов`язкам, є забороненим, а особа, виннна у здійсненні неправомірних дій, має нести відповідальність згідно із законом. Внаслідок такої поведінки відповідача, возивач зазнала моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 5 000,00 гривень. Ці страждання виникли через порушення звичного укладу життя, тривалу невизначеність у правовідносинах, неможливість працювати та втрату доходу, а також через негативні емоції та почуття приниження гідності. Ці обставини, зокрема, призвели до нервової напруги та душевних переживань, ускладнюючи нормальне життя та роботу нотаріуса. З цих причин позивач звертається до суду з проханням про компенсацію моральної шкоди, завданої через вказані обставини.

Ухвалою судді від 22.07.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, однак, позивач надіслала заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а тому судом вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, про що постановлено ухвалу від 02.08.2022 р.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, яким позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити та стягнути з позивача 5 000 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди шляхом перерахуванням вказаної суми на рахунок Міністерства оборони України. Відповідач зазначає, що початок збройної агресії рф проти держави Україна змусили багатьох жителів міста Києва покинути свої будинки та шукати інші безпечні міста за межами міста Київ. Ті, хто залишився, опинились у складній стресовій ситуації через бойові дії, воєнний режим та обмеження, яких мали дотримуватись. Позивач не дотримався вимог комендантської години та світломаскування, що створювало загрозу для мешканців будинку за адресою розташування контори позивача, а також навколишніх будинків. Відповідач наголошує, що крім зазначеного, також позивачем було зачинене підвальне приміщення, яке мало слугувати усім мешканцям як сховище, що стало причиною значних душевних турбот для жителів, особливо для літніх, для яких доступ до укриття був ускладнений. Припинивши всі невдалі спроби контакту з позивачем, оскільки будь-яка спроба встановити зв`язок виявилась марною, мешканці будинків за адресами АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 були змушені прийняти рішення щодо демонтажу інформаційної вивіски відповідно до власних заходів безпеки.

25.08.2023 р. до суду надійшли заперечення на відзив, де зазначено, що відповідач не підтвердив спроби контактувати з позивачем чи активувати інформаційну вивіску за період, вказаний у заяві, оскільки позивачка в той час перебувала за межами міста, а вивіска була вимкнена через відсутність роботи. Матеріали перевірки Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві не підтвердили, що знищення інформаційної вивіски стало наслідком, оскільки вона освітлювалась у нічний час, а інші пластикові вивіски взагалі не мали освітлення. Поведінка відповідача може бути класифікована як самовладство, оскільки він, вважаючи вивіски непридатними під час воєнного стану, самостійно знищив майно позивача без відповідних правових підстав. Вимоги про моральну шкоду в сумі 5 000 000 та 500 000 гривень у заяві є необґрунтованими та позбавленими належного обґрунтування.

16 серпня 2023 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку.

Позивач у справі є приватним нотаріусом, що вбачається з реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності від 18.01.1999 року, та здійснює свою приватну нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 25 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус може здійснювати нотаріальну діяльність лише за наявності акта про сертифікацію робочого місця (контори) приватного нотаріуса або рішення суду, яке набрало законної сили, яким визнано незаконним акт про відмову у сертифікації робочого місця (контори) приватного нотаріуса.

З наведеною нормою кореспондується обов`язок визначений пунктом 8 Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 березня 2001 року № 888/5, відповідно до якого біля входу у приміщення повинна знаходитись інформаційна вивіска, що ідентифікує робоче місце (контору) приватного нотаріуса.

Як зазначає позивач, її робоче місце було обладнано інформаційними вивісками, що ідентифікують діяльність як нотаріуса. Серед них - великий металево-пластиковий лайтбокс «НОТАРІУС» з підсвіткою (розмір 2700 х 800 мм), мала пластикова вивіска з розкладом біля входу в будинок (розмір 500 х 800 мм) та ще одна мала пластикова вивіска при вході у приміщення (розміром 400 х 280 мм), фотографії яких долучені до позовної заяви, сумніву в достовірності яких не виникає, враховуючи при цьому відсутність заперечень про дану обставину з боку відповідача.

Позивач зазначає, що відсутність інформаційних вивісок було виявлено лише 29 квітня 2023 року, та вона повідомила поліцію за номером виклику екстреної допомоги - 102 про ці обставини, а в подальшому звернулась до Голосіївського РУ ГУ НПУ в м. Києві і подала заяву про кримінальне правопорушення, яка була зареєстрована до ЖЄО Голосіївського УП за № 17691 від 11.06.2022 року та № К-715 від 11.06.2022 року.

18.05.2023 року співробітники поліції склали довідку з результатів перегляду матеріалів ЖЕО Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за № 17691 від 11.05.2022 та К-715 від 11.05.2022 відносно скарги ОСОБА_1 на пошкодження інформаційних вивісок за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки опитуваний ОСОБА_3 підтвердив, що 19.04.2022 близько 16.00-17.00 год. він використав драбину та зняв інформаційні вивіски за адресою: АДРЕСА_1 , вважаючи їх незаконними. Він виправдовував свої дії, стверджуючи, що лайтбокс із написом «НОТАРІУС», що був на фасаді будинку і підсвічувався, порушував правила світломаскування в період військових дій. ОСОБА_3 повідомив, що вивіски він викинув у сміттєвий бак. Також він погодився вирішити цю ситуацію зі заявницею мирним чином або через суд.

Крім того, під час судового засідання відповідач не спростовував того факту, що саме він демонтував вивіски.

Відповідно до висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ПП «Аверті», діючого за Сертифікатом № 857/20 від 24.09.2020, в особі директора Березовської Тетяни Вікторівни , згідно Договору від 08 червня 2022 року з гр. ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, виконуючи незалежну оцінку майнового збитку, спричиненого ОСОБА_1 внаслідок знищення інформаційних вивісок за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що сума завданих збитків, не враховуючи податку на додану вартість, складає 15 667,00 грн.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.10.2020 у справі № 910/17533/19, від 21.04.2020 у справі № 904/3189/19, від 10.12.2018 у справі № 902/320/17.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Під час розгляду цієї справи, надавши оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам, судом встановлено, що відповідачем демонтовані вивіски, розміщенні на приміщенні, де знаходиться робоче місце нотаріуса, які є власністю позивач та обов`язковою умовою для здійснення позивачем своєї професійної діяльності, розмір збитків, завданих позивачу, підтверджений звітом суб`єкта оціночної діяльності, не спростований відповідачем у судовому засіданні та підтверджує розмір збитків у сумі 15 667 грн. Отже, встановлено наявність цивільного правопорушення, вчиненого відповідачем, тому вимога позивача щодо стягнення шкоди є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 визначено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У абз. 2 п. 5 цієї постанови судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при

вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У разі заявлення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім того, відшкодування шкоди, зокрема й моральної, що зумовлює порушення прав людини, є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Разом з тим, порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., позивач не надала суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів щодо спричинення їй моральної шкоди в цьому розмірі, на підставі яких позивач оцінила свої моральні страждання.

Однак, як зазначалося вище, позивач дійсно зазнала моральних страждань, через протиправну поведінку відповідача, але не належним чином обґрунтувала визначений нею розмір моральної шкоди, а тому з урахуванням ступеню моральних страждань позивача та характеру вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і стягує з ОСОБА_2 на користь позивача 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Європейським судом з прав людини у своїх рішення, а саме: що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Звертаючись до суду із указаним позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн., а з урахуванням часткового задоволення позовних вимог 843,54 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 247, 258, 259, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 15 667,00 (п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят сім грн. 00 коп.) грн., 2 000,00 (дві тисячі грн. 00 коп.) грн. моральної шкоди.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 843,54 (вісімсот сорок три грн. 54 коп.) грн. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 22.12.2023р.

Суддя І.О. Ольшевська