Справа №:755/4972/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участі секретаря - Бовкун М.В.,

представника відповідача - Мошенської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь відповідачки на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2018 у справі № 607/22974/18 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.01.2019 року за рішенням Дніпровського районного суду м.Києва розірвано шлюб між сторонами.

Судовим наказом від 29.11.2028 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються з позивача на користь відповідачки аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів).

Позивач зазначає, він з 11.07.2019 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від шлюбу з якою має сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружна не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, перебуває на його утриманні.

У зв`язку з інфляційними процесами у державі внаслідок COVID-19, військовою агресією рф проти України, відбулося значене подорожчання товарів та послуг, що негативно вплинуло на фінансовий стані сім`ї. Він втратив роботу, працював водієм, оскільки за постановою державного виконавця позивача тимчасово обмежено у праві користування транспортним засобом. З початку війни та відсутністю роботи у позивача та його дружини почалась накопичуватись заборгованість за кредитними картками.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 19.04.2023 позовну заяву залишено без руху (т.1 а.с.43,44).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 10.05.2023 провадження у цивільній справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( т.1 а.с.51,52).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 12.06.2023 частково задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_7 (ордер т.1 а.с.55,56), вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (т.1 а.с.67,68).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 13.09.2023 року відмовлено у задоволенні заяві представника відповідача про забезпечення доказів (т.2 а.с.51-56).

Відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти доводів позивача, які наведені у позовній заяві, вказує, що позивач не у повному обсязі здійснює сплату аліментів, розмір яких визначено судовим наказом від 29.11.2018 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/22974/18. Позивач офіційно не працевлаштований та приховує свій реальний дохід, працює у сфері комп`ютерних технологій. Відповідачка вважає, що позивач приховує свій реальний дохід; маючи матеріальну можливість, позивач не сплачує аліменти у необхідному розмірі на утримання їхнього спільного сина, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, у період з листопада 2018 року по грудень 2021 року позивач сплачував аліменти у меншому розмірі від того, що підлягав стягненню. А з січня 2023 року взагалі перестав сплачувати аліменти, та лише після звернення відповідачки до правоохоронних органів частково погасив заборгованість. Крім того, позивач відмовляється сплачувати додаткові витрати на лікування та розвиток спільного малолітнього сина. Також позивач відмовляється виконувати рішення судів у справі № 755/18867/18 про поділ спільного сумісного майна подружжя: незаконно утримує у себе та відмовляється передати відповідачці транспортний засіб. Внаслідок насильства з боку позивача, чинення перешкод у проживанні відповідача з дитиною за місцем їх реєстрації у м. Києві, відповідачка тимчасово вимушено переїхала з сином до своїх батьків у м. Тернопіль, через що втратила роботу та має мінливий місячний дохід. З вересня 2018 року по даний час позивач здає в оренду трикімнатну квартир за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок чого отримує щомісячний стабільний дохід. З вересня 2018 року у зв`язку із складним психологічним станом здоров`я дитини, ОСОБА_8 не відвідував дитячий садочок та перебував на домашньому навчанні, потребує лікування з систематичним медичним обстеженням, санітарно-курортного оздоровлення та спеціального дієтичного харчування.

10.08.2023 на адресу суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив ОСОБА_2 , якою позивач заперечував проти тверджень представника відповідача, з підстав наведених у позовній заяві.

Позивач в судове засідання, не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_9 пояснила суду, що проживала по сусідству з відповідачем ОСОБА_2 у м. Києві, товаришували, оскільки мали дітей однакового віку, спільно проводили час на дитячих майданчиках. Коли сторони жили разом, свідок зверталась по допомогу з налагодженням комп`ютера до позивача, оскільки він був комп`ютерним майстром, добре заробляв, проте працював неофіційно. Після розірвання шлюбу позивач перестав платити аліменти, разом із відповідачкою свідок ходили до банку щодо надходжень аліментів від позивача. У серпні 2018 року свідок бачила як позивач забирав все із квартири, у якій раніше жили сторони разом, виносив навіть дитячі речі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідачки, свідка, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 28.01.2019 (справа № 755/14408/18) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано шлюб між (т.1 а.с.12,13).

Судовим наказом від 29.11.2018 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/22974/18) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються з позивача на користь відповідачки аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.11.2018 до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 11.07.2019 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 1429 , зареєстрований 11.07.2019 Центральним відділом реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві (т. 1 а.с. 18)

Від даного шлюбу у позивача народилось двоє дітей: син - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 4464 від 08.10.2018 року Солом`янського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану (Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м.Києві), та син - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 983 від 24.05.2023 року Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (т.1 а.с.19,58).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 20.03.2023 року ОСОБА_1 припинено нарахування доходів з вересня 2022 року (т.1 а.с.32).

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 при розгляді справи № 143-цс13.

Як роз`яснено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища платника аліментів, зміни сімейного стану, батько дитини може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька, а так само зміна сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, у зв`язку з тим, що на утриманні позивача перебуває ще двоє малолітніх дітей, окрім спільного сина сторін, у нього суттєво змінився сімейний стан, а тому аліменти, які стягуються на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відповідачки, мають бути зменшені до 1/6 частини всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Судом враховано, що на день постановлення наведеного вище судового наказу у 2018 року позивач мав на утриманні лише одну дитину, тому факт народження ще двох дітей у другій сім`ї є суттєвою зміною сімейного стану позивача, що в розумінні ст.192 Сімейного кодексу України є підставою для зміни розміру присуджених аліментів.

При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходів позивача відповідає вимогам ст. 182 та ч.5 ст. 183 СК України щодо розміру аліментів на одну неповнолітню дитину.

Також суд вказує, що покази свідка про взаємовідносини сторін як до, так і після розірвання шлюбу, про обставини несплати позивачем аліментів, у даному випадку, не входить до предмета доказування та не враховуються судом, оскільки підставою для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, є народження дітей у позивача від іншого шлюбу, тобто зміни сімейного стану позивача.

При цьому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відтак, суд не погоджується із вимогою позивача про стягнення зменшеного розміру аліментів з часу звернення до суду та визначає дату зміни розміру стягнення аліментів датою набрання рішенням законної сили (на відміну від дати, з якої присуджені аліменти починають стягуватися).

З огляду на викладене, оскільки після прийнятого судового наказу від 29.11.2018 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/22974/18) про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів, сімейний стан позивача змінився, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їх спільного сина, ОСОБА_4 з 1/4 (однієї четвертої) на 1/6 (одну шосту) частину заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 188, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», т.ст.81, 89, 141, 263-265, 268, 274-279, 354, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2018 року у справі № 607/22974/18 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 1/4 на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.В. Слободянюк