Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/702/23
Провадження по справі № 4-с/514/1/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тончевої Н.М.,

за участю секретаря Георгієвої О.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине скаргу ОСОБА_1 представником якого є адвокат Ковбасюк Владислав Анатолійович на дії державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання рішень та дій протиправними, скасування постанови про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника адвокат Ковбасюк В.А., який діє в інтересах скаржника ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

визнати неправомірними рішення та дії Святошинського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна належного ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №45627126;

визнати протиправною та скасувати постанову Святошинського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.02.2018 року в рамках виконавчого провадження №45627126 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, з примусового виконання виконавчого листа №2/514/408/14, виданого Тарутинським районним судом Одеської області від 12.11.2014 року;

зобов`язати Святошинський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений в рамках виконавчого провадження №45627126 з примусового виконання виконавчого листа №2/514/408/14, виданого Тарутинським районним судом Одеської області від 12.11.2014 року.

Ухвалою суду від 05 червня 2023р. відкрито провадження по справі.

На обґрунтування скарги вказав, що на примусовому виконанні у Святошинському відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 45627126 з примусового виконання виконавчого листа №2/514/408/14, виданого 12.11.2014 року Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В рамках даного виконавчого провадження, на підставі постанови № 45627126 від 23.02.2018року на все нерухоме майно громадянина України ОСОБА_1 державним виконавцем було накладено арешт.

Вважає, що підстави для арешту майна на теперішній час відсутні, оскільки заборгованість з аліментів відсутня, наразі аліменти сплачуються щомісячно, а тому відсутні підстави для подальшого продовження арешту майна. Так як державний виконавець відмовила у знятті арешту з майна звернувся до суду із вказаною скаргою.

Також, скаржником зазначено, що заборгованість зі сплати аліментів, що слогувало відкриттю виконавчого провадження з подальшим накладенням арешту на майно виникла у 2018 році через затримку заробітної плати, яка була повністю погашена у період 2019-2020 рр.

12 червня 2023 року на адресу суду надійшло заперечення на скаргу державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Соколової Ю.С., в якому остання просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її необгрунтованість.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшло клопотання в якому він просить провести судове засідання, призначене на 13.06.2023 р. без його участі та скаржника, скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечує проти скасування арешту.

Справа розглянута на підставі матеріалів справи та за відсутності учасників справи, що з урахуванням наданих заяв сторін про розгляд справи у їх відсутність та положень частини другої статті 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги за їх відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На примусове виконання виконавчого листа №2/514/408/14, виданого 12.11.2014 року Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 25.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття у Святошинському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 45627126.

23 лютого 2018 року у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду та для забезпечення виконання рішення державним виконавцем було звернуто стягнення на майно боржника шляхом винесення оскаржуваної постанови про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Так, у березні 2023 року представником скаржника до виконавчої служби було подано заяву про зняття арешту з майна в рамках виконавчого провадження №45627126 у зв`язку із відсутністю заборгованості по аліментам.

Згідно відповіді Святошинського ВДВС від 26.04.2023 р. вих. № 37983, наданої на адвокатський запит щодо скасування заходів примусового виконання було відмовлено у знятті арешту з майна боржника та запропоновано вирішити це питання у судовому порядку.

Згідно розрахунку заборгованості від 30.05.2023 р., складеного головним державним виконавцем Святошинського ВДВС у м. Києві Соколовою Ю.С. заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2023 року відсутня.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закон № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 18 Закон № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною другою статті 71 Закон № 1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до статті 48, 56 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону № 1404-VIII постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Пунктом 7 ч. 4 ст. 59 визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Частиною 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Із аналізу наведеної норми Закон № 1404-VIII слідує, що підставою для зняття державним виконавцем раніше накладеного арешту на майно боржника є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

За таких обставин, враховуючи відсутність у боржника ОСОБА_1 іншого способу забезпечення виконання рішення суду про стягнення періодичних платежів, суд приходить до висновку, що у державного виконавця Соколової Ю.С. були відсутні підстави для прийняття постанови про зняття арешту з майна боржника, визначені у вичерпному переліку ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.05.2021 року у справі від 31 січня 2018 року у справі №336/61690/17 (провадження №61-29992св18), від 22 квітня 2021 року у справі №742/819/20 (провадження №61-565св21), від 28 квітня 2021 року у справі №577/4889/19(провадження №61-5670св20), №490/6309/16-ц (провадження провадження №61-473св21).

З таких підстав судом визнається про відсутність правих підстав для визнання неправомірними рішення та дії державного виконавця Святошинського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Соколової Ю.С. щодо не зняття арешту з майна належного ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №45627126 та визнання протиправною постанову Святошинського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.02.2018 року в рамках виконавчого провадження №45627126 про арешт майна боржника.

Разом з тим, суд дійшов висновку щодо зняття арешу майна, оскільки на теперішній час згідно розрахунку заборгованості від 30.05.2023 р., складеного головним державним виконавцем Святошинського ВДВС у м. Києві Соколовою Ю.С. заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2023 року, відсутня.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 447 - 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 представником якого є адвокат Ковбасюк Владислав Анатолійович на дії державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання рішень та дій протиправними, скасування постанови про накладення арешту - задовольнити частково.

Зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений в рамках виконавчого провадження №45627126 з примусового виконання виконавчого листа №2/514/408/14, виданого Тарутинським районним судом Одеської області від 12.11.2014 року.

Визначити порядок виконання рішення, зазначивши що рішення, після набрання законної сили, є підставою для державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову від 23.02.2018 року, винесеної в рамках примусового виконання виконавчого листа №2/514/408/14, виданого Тарутинським районним судом Одеської області від 12.11.2014 року у виконавчому провадженні №45627126.

В решті вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Тончева