Провадження № 2-о/521/388/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участі секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просила суд встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 11 липня 1994 року, згідно з яким Управління житлово - комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на правах приватної, спільної часткової власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках, яке видане відповідно до розпорядження (наказу) від 11 липня 1994 року № 39987, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-4820, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається, на те, що 11.07.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на правах приватної, спільної часткової власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 11 липня 1994 року № 39987, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-4820. На час оформлення свідоцтва про право власності на житло не було звернено уваги на правильність написання прізвища заявниці і лише нещодавно виявлено наявність помилки у свідоцтві. Таким чином у свідоцтві про право власності на житло, який є правовстановлюючим документом, допущена помилка у написанні прізвища замість правильного « ОСОБА_4 » помилково вказано « ОСОБА_5 ». Зазначені розбіжності не надають можливості розпоряджатися належним їй майном, за даних обставин вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою.

Представник заявника в призначене судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити заяву та встановити відповідний факт.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся заздалегідь належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 11.07.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на правах приватної, спільної часткової власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 11 липня 1994 року № 39987, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-4820. (а.с. 10)

У вищезазначеному договорі прізвище ім`я та по-батькові заявника зазначено як « ОСОБА_1 », проте згідно паспорту громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище ім`я та по-батькові становить « ОСОБА_1 ».

Таким чином, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища та імені заявника є наслідком технічної помилки допущеної під час складання відповідного правовстановлюючого документу, оскільки всі наявні документи, що підтверджують особу заявника містять її прізвище ім`я та по-батькові « ОСОБА_1 ». (а.с. 11-13,14)

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про право власності на квартиру.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

На підставі викладеного, суд вважає, що розбіжність у написанні імені заявника, виникла в результаті описки (граматичної помилки).

Доводи заявника щодо зазначеного не викликають у суду будь-яких сумнівів.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на належну їй частку квартири дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право розпоряджання своєю власністю.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 11 липня 1994 року, згідно з яким Управління житлово - комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на правах приватної, спільної часткової власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках, яке видане відповідно до розпорядження (наказу) від 11 липня 1994 року № 39987, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-4820, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 27 червня 2023 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН