Провадження 2/557/65/2023
Справа 557/1426/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретарі судового засідання Слюсарчук І.В., Гуменюк Н.П.,

номер справи 557/1426/22,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради про відібрання дітей у батька без позбавлення його батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради про відібрання дітей,

за участю представників учасників справи:

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_4 ,

представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_5 ,

представника третьої особи - Кухман О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради про відібрання дітей у батька без позбавлення його батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, стягнення аліментів.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що її рідна донька ОСОБА_6 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 . Під час цього шлюбу у них народилось четверо дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла, з 01 листопада 2021 року і на момент смерті остання через погіршення відносин з чоловіком разом з дітьми проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Як стверджує ОСОБА_1 , переїзд її доньки з дітьми був зумовлений неодноразовим вчиненням зі сторони ОСОБА_2 по відношенню до неї дій, які містили ознаки домашнього насильства, в присутності дітей.

Після смерті ОСОБА_6 діти залишились проживати за вказаною вище адресою з позивачем за первісним позовом, яка є їх бабусею, оскільки не виявили бажання повернутися в будинок до батька, так як останній постійно жорстоко поводився з дітьми, вчиняв психологічне насильство щодо мами в їх присутності, коли вони жили всі разом, що вкрай негативно відобразилося на їх ментальному здоров`ї. ОСОБА_1 зазначила, що у відповідача за первісним позовом присутня агресивна поведінка у вихованні дітей, що призвело до того, що діти бояться свого батька та поки не бажають повертатися до нього.

Водночас у будинку позивача створені хороші умови для життя та розвитку дітей, є місця для сну, відпочинку та навчання, діти комфортно почувають себе у неї, та перш за все у безпеці, як фізичній, так і моральній, крім того, вона офіційно працевлаштована, що надає їй фінансову можливість утримувати дітей та забезпечувати їх усім необхідним для належного рівня життя та розвитку, у зв`язку чим остання переконана в тому, що на даний час існують обставини для відібрання дітей у батька без позбавлення батьківських прав, оскільки таке рішення відповідатиме найкращим інтересам дітей та сприятиме належним умовам їх проживання в спокійному середовищі.

Підставою для відібрання дітей від батька без позбавлення його батьківських прав, як зауважує позивач за первісним позовом, є також те, що останній ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний стан дітей, не цікавиться їхнім розвитком, захопленнями, не забезпечує необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування, у разі необхідності, в той час, як саме вона та її чоловік ОСОБА_3 , тобто дід та баба, займаються вихованням, утриманням та забезпеченням потреб усіх малолітніх дітей. На переконання ОСОБА_1 , батьку потрібен час для налагодження довірливих та доброзичливих стосунків із дітьми, чому вона зі свого боку готова сприяти, так як останні зазнали сильної психологічної травми після втрати мами, проте, щоб отримати від батька підтримку та любов, допомогу у відновленні після такої трагедії, отримали психологічний тиск зі сторони останнього, що тільки загострює їхні проблеми.

За вказаних обставин ОСОБА_1 просить:

-відібрати дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від батька ОСОБА_2 без позбавлення його батьківських прав;

-встановити опіку над ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та призначити її, ОСОБА_1 , опікуном малолітніх;

-стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/2 частини від усіх видій його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з для подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

У поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 висловив свої заперечення проти позову. Вказав на те, що є батьком чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Троє його старших дітей на даний час проживають за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю бабусею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які тримають їх у себе не на підставі закону та умисно шляхом впливу на них вчиняють дії пов`язані з небажанням дітей жити з ним. Відзначив, що відповідно до положень ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала разом з ними, а тому він робить все можливе для того, щоб повернути своїх дітей, яких любить та яким спроможний забезпечити все необхідне, в тому числі умови проживання.

Що стосується аргументів первісного позову з приводу неодноразового вчинення ним щодо ОСОБА_6 дій, які містили ознаки домашнього насильства, в присутності дітей, то ОСОБА_2 , не заперечуючи обставин притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, вказав на те, що конфліктні ситуації з покійною дружиною відбувалися у відсутності дітей, тому твердження з даного приводу не відповідають дійсності та жодним доказом не підтверджуються.

Заперечив у відзиві ОСОБА_2 і твердження позивача за первісним позовом щодо створення нею в належному їй будинку хороших умов для життя та розвитку дітей, вказавши на хибність таких, з огляду на площу будинку, яка становить 24,7 кв.м, та законодавчо встановлені розміри житла для однієї людини 13,65 кв.м загальної площі, мінімум 9 кв.м - житлової. Також ОСОБА_2 звернув увагу на те, що ОСОБА_1 здійснювалася активна поведінка щодо незабезпечення здобуття його дітьми повної загальної середньої освіти.

Останній вважає, що право батька на проживання з його малолітніми дітьми має бути захищене, так як саме він має переважне право на проживання з ними. З урахуванням втручання у його право як батька на повагу до сімейного життя, яке гарантоване ст. 8 Конвенції та норми ч. 3 ст. 163 СК України, орган опіки та піклування зобов`язаний вжити відповідних підготовчих заходів, спрямованих на адаптацію дітей та батька до відновлення стосунків, а також підготовку до проживання дітей разом з батьком, після чого протягом перехідного періоду потрібно вирішити питання про безпосереднє проживання дітей з ним.

ОСОБА_2 зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів того, що є підстави для відібрання у нього його дітей, а тому позовні вимоги останньої вважає безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим просить суд відмовити в їх задоволенні.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Михалевичем Д.А. подано відповідь на відзив, у якій останній заперечив твердження ОСОБА_2 про те, що діти утримуються ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не на підставі закону, шляхом впливу на них, вказавши, що діти після смерті своєї мами ОСОБА_10 залишились проживати із бабусею на АДРЕСА_1 , оскільки не хотіли повертатися жити в будинок до батька ОСОБА_11 . Тобто, діти виявили бажання залишитися жити зі своєю бабусею, тому що вже мали новий розпорядок дня, відвідували Курозванівський ліцей Гощанської селищної ради, де їм подобалось навчатися, вони звикли до вчителів, мали друзів серед однокласників, робили успіхи у навчальному процесі, водночас діти ніколи не відмовлялися спілкуватись з батьком та налагоджувати з ним контакт.

У відповіді на відзив представник звертає увагу також на те, що відповідач за первісним позовом підтвердив факт вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , про що зазначено у відзиві на позов та постановах Гощанського районного суду Рівненської області, які містяться в матеріалах справи, та жодним чином не підтвердив свої доводи, що нібито вчиняв насильство щодо покійної дружини у відсутності дітей.

Що стосується тверджень ОСОБА_2 про те, що будинок, у якому проживає ОСОБА_1 разом з дітьми має невелику площу та не опалюється, то такі представник вважає припущеннями, так як у будинку останньої, загальна площа якого становить 54 кв.м, створені хороші умови для життя та розвитку дітей, є місця для сну, відпочинку та навчання, будинок має піч, яка дозволяє добре його опалювати, проведено газ та водопостачання.

Заперечив представник і твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 нібито здійснювала активні дії щодо нездобуття дітьми повної загальної середньої освіти, вказавши на беззмістовність таких тверджень, так як остання ніколи не заперечувала проти того, щоб діти навчалися в Симонівському ліцеї Гощанської селищної ради Рівненської області, не відмовлялася від отримання підручників, а навпаки завжди підтримує інтереси дітей, які є для неї найголовнішими.

Як зазначив представник, саме батько несе відповідальність за здобуття дітьми освіти, виконання ними освітньої програми та відвідування школи, тому його твердження про те, що ОСОБА_1 вчиняє дії/бездіяльність пов`язані з небажанням дітей навчатися у навчальному закладі, це є в деякій мірі перекладанням своїх прямих обов`язків на бабусю та небажання брати відповідальність. При цьому, представник звернув увагу на те, що ОСОБА_1 ніколи не налаштовувала і не налаштовує дітей проти батька, навпаки намагається сприяти тому, щоб діти краще спілкувалися з ним та проводили час, проте певними своїми діями останній сам відштовхує від себе дітей, що унеможливлює налагодження контакту між дітьми та батьком.

З огляду на означене, з метою забезпечення найкращих інтересів малолітніх дітей, для створення спокійного, безпечного середовища для життя, представник вважає, що на даний час існують обставини для відібрання дітей у батька без позбавлення його батьківських прав, оскільки бабусею створені кращі умови для гармонійного розвитку, проживання, навчання та виховання онуків, а тому просить позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. При цьому представник зазначає про те, що необхідно врахувати думку дітей, які хочуть проживати разом з бабусею, проте спілкуватися та бачитись із батьком, щоб поступово налагоджувати стосунки, а також те, що ОСОБА_1 не чинить жодних перешкод для спілкування батька із дітьми та готова сприяти тому, щоб діти не були позбавлені піклування батька та могли налагоджувати з ним відносини.

Від ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ служби у справах дітей Гощанської селищної ради про відібрання дітей. Зустрічний позов ОСОБА_2 мотивував тим, що від шлюбу з ОСОБА_6 у нього народилось четверо дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_4 його дружина померла, на момент її смерті вони проживали окремо, разом з останньою проживали їх спільні діти.

Як зазначив позивач за зустрічним позовом, після смерті дружини його діти незаконно утримувались її рідною сестрою ОСОБА_12 , а пізніше, коли вона виїхала з місця свого проживання: АДРЕСА_1 , його діти незаконно утримуються бабусею (матір`ю його покійної дружини) ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_3 , які відмовляються їх йому повернути.

Як наголошує ОСОБА_2 , на даний час разом з ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_3 у будинку житловою площею 24,7 кв.м, який належним чином не опалюється, проживає троє його старших дітей, останні не на підставі закону тримають дітей у себе та умисно впливають на небажання його дітей жити з ним. Звертає увагу, що відповідачами за зустрічним позовом здійснювалася активна поведінка щодо незабезпечення здобуття його трьома дітьми повної загальної середньої освіти. З початком навчального року, троє його дітей, окрім меншого, який проживає разом з ним, пропускали навчання, не маючи на це поважних причин, та, перебуваючи під впливом бабусі та її чоловіка, відмовлялися отримувати підручники, які він отримав для них у Симонівському ліцеї Гощанської селищної ради Рівненської області, мотивуючи це тим, що по відношенню до дітей працівниками школи вчинялися якісь протиправні дії.

ОСОБА_2 стверджує про те, що любить своїх дітей та робить все для того, щоб їх повернути, в супереч перешкод з боку відповідачів за зустрічним позовом, опікується їх інтересами і потребами, піклується про них, займається вихованням, слідкує за їх розвитком та здоров`ям, в будинку, де він проживає, ним створені найкращі умови для дітей, для кожного є своя окрема кімната, де вони можуть відпочивати, готуватися до уроків, проводити свій вільний від навчання час. Окрім того, позивач вказує на те, що має змогу забезпечити дітей всім необхідним, так як працює трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва за трудовим договором, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати, є здоровою людиною за емоційним станом: спокійний, врівноважений, доброзичливий, шкідливих звичок немає, має підтримку родини та друзів, характеризується за місцем роботи та проживання позитивно, має стійке бажання та потребу займатися доглядом та вихованням своїх дітей, створив усі для цього необхідні умови.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просить відібрати у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та повернути їх батьку, тобто йому ОСОБА_2

ОСОБА_3 у поданому відзиві на зустрічний позов просив рішення у даній справі прийняти з урахуванням найкращих інтересів дітей. При цьому повідомив, що з 01 листопада 2021 року і на момент смерті доньки його дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_10 , що мало місце 02 лютого 2022 року, остання разом з дітьми проживала окремо від ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_10 діти не захотіли повертатися жити в будинок до батька ОСОБА_11 та залишились проживати разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 за вказаною адресою, де проживають і на даний час. ОСОБА_3 у поданому відзиві зауважив, що допомагає дружині піклуватися про онуків, проводить з ними час, забезпечує продуктами харчування, іншими необхідними речами, які потрібні для нормального розвитку дітей, окрім того у будинку, де вони всі разом проживають, створені хороші умови для життя та розвитку дітей, є місця для сну, відпочинку та навчання, будинок має піч, проведено газ та водопостачання, у них з дітьми хороші взаємовідносини, дітям подобається жити з бабусею та дідусем, вони почувають себе комфортно і у безпеці.

Представника ОСОБА_1 - адвокат Михалевича Д.А. у відзиві на зустрічний позов заперечив доводи ОСОБА_2 з приводу того, що діти після смерті матері незаконно утримувались її сестрою ОСОБА_12 , вказавши на те, що така з 2017 року разом зі своєю сім`єю проживала в будинку, що на АДРЕСА_2 , та лише іноді провідувала сестру та племінників у с. Курозвани, де такі проживали через погіршення взаємовідносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Не погодився представник і з доводами ОСОБА_2 щодо незаконного утримання його малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , шляхом впливу на них, навівши на спростування таких доводів аргументи, які є аналогічними, викладеним представником у відповіді на відзив від 12 січня 2023 року. Додатково представник зазначив, що сімейне законодавство визнає бабу та діда повноцінними членами сім`ї, які серед іншого мають право виховувати своїх онуків, спілкуватися з ними, тобто фактично у цій частині мають права батьків, та звернув увагу на те, що ОСОБА_1 вчиняла дії згідно чинного законодавства, спрямовані на тимчасове влаштування дітей у свою сім`ю, оскільки малолітні не бажали повертатися у будинок батька. Зокрема, остання зверталася до Служби у справах дітей Гощанської селищної ради із заявою про надання згоди на тимчасове влаштування дітей у її сім`ю від 02 травня 2022 року, на що отримала відповідь про те, що діти не є такими, що залишилися без батьківського піклування, а тому не можуть бути влаштовані у тимчасову форму виховання, незважаючи на те, що служба була обізнана з приводу того, що діти перебувають у складних життєвих обставинах, та з приводу того, що саме бабуся ОСОБА_1 надає онукам належні умови проживання, слідкує за їх станом здоров`я, забезпечує продуктами харчування, одягом, взуттям, засобами гігієни, канцелярією та іншими речами, які необхідні для нормального розвитку дітей, цікавиться шкільним життям старших онуків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Така бездіяльність органу місцевого самоврядування була підставою для подання ОСОБА_1 відповідної скарги, а також для зверненням до відділення поліції № 5 із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Спростовує представник у відзиві також твердження ОСОБА_2 про те, що будинок, у якому проживають діти з бабусею, має невелику площу та не опалюється, а також твердження про те, що ОСОБА_1 нібито здійснювала активні дії щодо нездобуття дітьми повної загальної середньої освіти, вказуючи на припущення таких тверджень за відсутності належних доказів та навівши на спростування таких тверджень аргументи, які є аналогічними, викладеним представником у відповіді на відзив від 12 січня 2023 року.

За вказаних обставин представник, вказуючи на те, що в інтересах дітей, в ситуації, що склалася, доцільно спочатку вжити відповідних підготовчих заходів, спрямованих на адаптацію дітей та батька до відновлення стосунків, а також підготовки для проживання дітей разом із батьком, після чого протягом перехідного періоду потрібно вирішити питання про безпосереднє проживання дітей з батьком, тому просить у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 відмовити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник у вступному слові підтримали вимоги за первісним позовом, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити, вказавши на зазначені ними у заявах по суті справи обставини. Додатково представник зауважив на тому, що на даний час троє малолітніх дітей проживають з бабусею ОСОБА_1 , виражають своє бажання на таке проживання, оскільки були очевидцями домашнього насильства. При цьому, встановлення опіки над дітьми, як зауважив представник, потрібно для реалізації медичного обслуговування дітей їх законним представником.

ОСОБА_1 пояснила, що після смерті доньки з 02 лютого 2022 року почала проживати разом з малолітніми онуками, 19 березня 2022 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , який допомагає їй у вихованні дітей. Зазначила, що ОСОБА_2 після поховання доньки з дітьми не залишився та до дітей довгий час не приїжджав, виконання ним своїх батьківських обов`язків вважає неналежним, так як такий не купує дітям одягу, не забезпечує грошима на проїзд до школи та харчування, кричить до дітей та не може з ними спілкуватись, при цьому діти звинувачують його у смерті матері та мають злобу до нього. Водночас ОСОБА_1 визнала, що ОСОБА_2 придбав сину ОСОБА_13 велосипед, мобільний телефон, доньці на день народження подарував сережки, влітку, коли діти їхали на відпочинок, - придбав для дівчаток мокасини, спортивні костюми та дав гроші на дорогу, і зазначила, що на даний час з нею проживають старші діти - ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , а молодший ОСОБА_17 - з 29 серпня 2022 року проживає з батьком, який після того як забрав останнього до лікарні, залишив його у себе. Молодшого онука ОСОБА_1 не провідувала ні за місцем його проживання, ні у школі, так як не хоче травмувати дитину, в телефонному режимі з ним також не спілкується.

За вказаних обставин вважає, що батьку потрібен час для налагодження контакту з дітьми, чому вона зі свого боку сприяє, пояснюючи дітям, що батько їх любить. З останнім ОСОБА_1 знаходиться у нейтральних стосунках, водночас не заперечує щодо його спілкування з малолітніми на нейтральній території.

23 червня 2023 року представник ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що зі слів своєї довірительки знає про те, що малолітній ОСОБА_7 на даний час пішов проживати до батька, що в котрий раз підтверджує ті обставини, що останньому не чинилися перешкоди у спілкуванні з дітьми. При цьому представник зауважив на тому, що позов було подано виключно з тих підстав, щоб забезпечити юридичні права і гарантії ОСОБА_1 для належного здійснення опіки над дітьми, які з нею проживають, та відібрання дітей за обставин, що мають місце на даний час, є тимчасовим заходом.

ОСОБА_2 та його представник у вступному слові вимоги за первісним позовом не визнали, зустрічний позов просили задовольнити. ОСОБА_2 вказав на те, що любить своїх дітей, хоче щоб діти проживали з ним, і якщо для цього потрібно буде звільнитися з роботи аби здійснювати догляд за ними, то звільниться, адже має сільськогосподарську техніку та зможе забезпечити матеріально дітей. ОСОБА_2 зауважив, що намагається все робити для того, аби налагодити з дітьми стосунки та повернути їх, адже бажає, щоб діти були разом, відвідує школу, де намагається зустрітися з дітьми ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , по можливості дає їм гроші, окрім того придбав сину телефон та велосипед, доньці сережки. Однак, діти важко йдуть з ним на контакт, не хочуть його бачити. ОСОБА_2 вважає, що така поведінка дітей зумовлена впливом зі сторони ОСОБА_1 . Останній також вказав на те, що між ним та дружиною перед її смертю дійсно були складні відносини, так як вона, використовуючи його кредитну карту, знімала грошові кошти без його відома, саме з приводу чого між ними і були конфлікти, на які двічі приїздила поліція. Зазначив, що коли померла його дружина, то його не допускали до дітей, а на даний час діти не хочуть проводити з ним час, хоча він зі своєї сторони намагається робити все можливе, аби налагодити контакт з дітьми. Останній отримує допомогу на дітей, однак ці кошти не знімає та планує віддати дітям по досягненню ними повноліття, окрім того, по наданню ним відповідних документів, на даний час діти безкоштовно харчуються у школі, дітей хоче забрати у батьківський будинок на АДРЕСА_3 , де на даний час він проживає разом з батьками.

Представник ОСОБА_5 додатково зауважив на тому, що підстави для відібрання дітей у батька без позбавлення його батьківських прав чітко передбачені законом. Водночас наявність таких підстав стороною позивача не доведено, докази на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства у присутності дітей та невжиття ним заходів щодо отримання ними освіти, до матеріалів справи не додано. Представник зазначив, що ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6 вживав різноманітних заходів, щоб повернути дітей, налагодити з ними контакт, «стукав в усі інстанції», однак вирішити це питання в досудовому порядку є неможливим, так як відносини сторін «на високому рівні конфлікту», при цьому діти перебувають під сильним впливом ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 23 червня 2023 року ОСОБА_2 суду повідомив, що з 19 червня 2023 року до нього за власною волею повернувся старший син ОСОБА_16 , повідомивши, що хоче з ним проживати і це його думка, у зв`язку з чим ОСОБА_2 забрав з будинку ОСОБА_19 підручники та вудочки сина, і придбав йому взуття та одяг. Також останній вказав на те, що любить своїх дівчаток і хоче їх також повернути.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 у вступному слові заявлені до нього вимоги не визнав, вказав на те, що перебуває у добрих стосунках із ОСОБА_2 та спілкуванню останнього з дітьми не заважає. Вказав на те, що ОСОБА_2 відвідує дітей, водив їх у кафе, при цьому не бачив неадекватної поведінки ОСОБА_2 по відношенню до своїх дітей.

Представник органу опіки та піклування Гощанської селищної ради Власюк І.В. у вступному слові вказала на недоцільність відібрання дітей у батька без позбавлення його батьківських прав, про що відповідна позиція ними сформована у поданому висновку. Щодо зустрічних вимог остання підтримала позицію, яка була сформована у відповідному висновку органу, згідно якого відібрання малолітніх дітей від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено на розсуд суду через суперечливість обставин переважного права батькау вихованні дітей та думки дітей щодо визначення їх місця проживання. Додатково представник зауважила, що сторони не можуть дійти згоди між собою, має місце існування конфлікту між дорослими. Батьку були встановлені дні зустрічі з дітьми, однак такий дітей не забирав, при цьому втрата матері для дітей стала великим стресом, а тому представник вважає, що на даний час для розв`язання конфлікту потрібен психолог, який би працював з батьком та дітьми.

Аналогічну позицію у подальшому підтримала у судовому засіданні і представник третьої особи ОСОБА_20 , вказавши на недоцільність відібрання дітей у батька, так як докази злісного ухилення останнього від виконання батьківських обов`язків відсутні, на її переконання, батько у подальшому докладе максимум зусиль аби дівчата, які на даний час проживають з бабою ОСОБА_1 , пішли проживати до нього.

Процесуальні дії у справі

29 листопада 2022 року ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, орган опіки та піклування Гощанської селищної ради зобов`язано надати письмовий висновок щодо розв`язання спору.

16 січня 2023 року ухвалами Гощанського районного суду Рівненської області ОСОБА_2 повернуто зустрічну позовну заяву, задоволено заяви представника ОСОБА_1 адвоката Михалевича Д.А. та Жовніра В.М. про виклик свідків, клопотання ОСОБА_4 про заслуховування думки малолітніх дітей з приводу заявлених вимог та про відкладення підготовчого засідання, окрім цього відповідачеві встановлено строк для подання заперечення та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Гощанського районного суду від 03 лютого 2023 року ОСОБА_2 поновлено строк для подачі зустрічного позову, такий прийнято до розгляду та об`єднано з первісним позовом, підготовче засідання відкладено.

27 лютого 2023 року Гощанським районним судом Рівненської області без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання представника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про приєднання до матеріалів справи доказів, також задоволено клопотання останнього про витребування оригіналів письмових доказів та виклик свідків.

Згідно ухвал Гощанського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2023 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - службу у справах дітей Гощанської селищної ради на належну орган опіки та піклування Гощанської селищної ради, який зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору в частині вирішення зустрічного позову, закрито підготовче провадження по справі та така призначена до судового розгляду по суті.

03 квітня 2023 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області при заслуховуванні думки малолітніх дітей у судовому забезпечено участь психолога Гощанського академічного ліцею ОСОБА_21 .

Заслухавши доводи учасників справи, їх представників, показання свідків, дослідивши та оцінивши докази, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 31 жовтня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Вказані обставини стверджуються даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Симонівською сільською радою Гощанського району Рівненської області 31 жовтня 2008 року (т. 1 арк. спр. 19), свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , виданих Симонівською сільською радою Гощанського району Рівненської області 02 липня 2009 року та 04 листопада 2011 року відповідно (т. 1 арк. спр. 20, 21, 22), свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Симонівської сільської ради Гощанського району Рівненської області 18 листопада 2015 року (т. 1 арк. спр. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла, що стверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Гощанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 03 лютого 2023 року (т. 1 арк. спр. 24).

Згідно даних листа в.о. директора КЗ «Територіальний центр соціальних послуг» Гощанської селищної ради за № 01-11/360 від 14 грудня 2022 року, сім`я ОСОБА_2 , батька дітей: ОСОБА_7 , 2009 року народження, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 2011 років народження, ОСОБА_9 , 2015 року народження, перебуває на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах з проблемою складних стосунків у сім`ї з 23 липня 2021 року, послугою соціального супроводу сім`я на даний час не охоплена (т. 1 арк. спр. 70).

На час розгляду справи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_9 є малолітніми дітьми, місце проживання яких зареєстровано за місцем реєстрації батька на АДРЕСА_4 , що вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за № 18 від 23 березня 2022 року (т. 1 арк. спр. 181). Із даних вказаного акту також установлено, що будинок в стадії новобудови, газифікований, є електропостачання, поряд з ним розташований будинок, який повністю укомплектований для проживання сім`ї, для дітей є окремі ліжка, а також облаштовані місця для навчальних занять та відпочинку.

Власником будинку АДРЕСА_4 , загальна площа якого становить 155,5 кв.м, а житлова 83 кв.м, за даними витягу з державного реєстру речових прав за № 140319190, сформованого 05 жовтня 2018 року, та технічного паспорта є мати ОСОБА_2 - ОСОБА_22 (т. 1 арк. спр. 139-143).

Також судом з пояснень сторін установлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_6 діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_9 залишились проживати з бабою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас малолітній ОСОБА_9 з 29 серпня 2022 року, а малолітній ОСОБА_7 з 19 червня 2023 року проживають з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року ОСОБА_2 було відмовлено в позові до ОСОБА_12 про відібрання дітей (т. 2 арк. спр. 115-118).

Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , виданого Гощанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 19 березня 2022 року (т. 1 арк. спр. 18), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 19 березня 2022 року зареєстрували шлюб.

Згідно даних витягу з державного реєстру речових прав за № 333782307, сформованого 29 травня 2023 року, технічного паспорта (т. 3 арк. спр. 13-16) та довідки Гощанської селищної ради за № 518 від 23 вересня 2022 року (т. 1 арк. спр. 17) ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа об`єкта 58,6 кв.м, житлова площа 26,4 кв.м, та проживає за вказаною адресою без реєстрації місця проживання.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_5 , що стверджується даними відповідної адресної картки (т. 1 арк. спр. 16).

За даними актів обстеження умов проживання від 10 лютого 2022 року та 10 березня 2022 року (т. 1 арк. спр. 29-30), від 14 лютого 2023 року (т. 2 арк. спр. 171) за місцем проживання ОСОБА_1 створено задовільні санітарно-гігієнічні умови для проживання дітей, діти мають місце для сну, відпочинку та навчання.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позитивно характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_1 , в тому числі, має позитивні характеристики і за місцем роботи КЗ «Територіальний центр соціальних послуг» Гощанської селищної ради, до адміністративної відповідальності не притягувалися, що стверджується даними довідки характеристики за № 01-10/310 від 17 жовтня 2022 року (т. 1 арк. спр. 41), характеристик від 17 березня 2023 року (т. 2 арк. спр. 172, 173), інформації ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за № 1288/203/02-23 від 10 березня 2023 року (т. 2 арк. спр. 177).

02 травня 2022 року ОСОБА_1 зверталася до начальника служби у справах дітей із заявою про надання згоди на тимчасове влаштування дітей у її сім`ю, а у подальшому 01 липня 2022 року зі скаргою до Гощанської селищної ради на бездіяльність вказаного органу місцевого самоврядування щодо відмови у тимчасовому влаштуванні дітей у її сім`ю та 31 жовтня 2022 року до ВП № 5 Рівненського РУП із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, службовими особами органу місцевого самоврядування (т. 2 арк. спр. 119-121, 123-127, 128-131).

Як убачається з листа за № 01-20/60 від 27 травня 2022 року, службою у справах дітей Гощанської селищної ради ОСОБА_1 на її заяву від 02 травня 2022 року роз`яснено, що в тимчасову форму виховання можуть влаштовуватись діти, залишені без батьківського піклування, в той час, як малолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , такого статусу відповідно до чинного законодавства України не набули (т. 2 арк. спр. 122).

Судом установлено, що ОСОБА_2 проживає у будинку батьків на АДРЕСА_3 без реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_22 та батьком ОСОБА_23 , в будинку для дітей є облаштовані окремі кімнати, де знаходяться дитячі ліжка, шкафи та інше, а також облаштовані місця для навчальних занять та відпочинку, про що свідчать дані акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за № 17 від 23 березня 2022 року (т. 1 арк. спр. 180).

Власником будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 107,1 кв.м та житловою 70,2 кв.м, є батько ОСОБА_2 ОСОБА_23 , що стверджується даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 березня 2006 року серії НОМЕР_8 та технічного паспорта (т. 1 арк. спр. 144-147).

ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, з лютого по листопад 2022 року отримав - 29500,29 грн, що стверджується даними листа начальника відділу надання соціальних послуг смт Гоща управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області за № 273 від 10 грудня 2022 року (т. 1 арк. спр. 62).

Відповідно до даних довідок характеристик, виданих Гощанською селищною радою, довідок Комунального некомерційного підприємства «Гощанська багатопрофільна лікарня» Гощанської селищної ради № 2 та № 3, письмової характеристики ТОВ «ІВЕНРАЙС», ОСОБА_2 на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, належним чином виконує батьківські обов`язки, за місцем роботи характеризується також позитивно (т. 1 арк. спр. 63, 109-114).

Згідно постанови судді Гощанського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2021 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, постановою від 04 лютого 2022 року останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано стягнення у виді штрафу. Як у першому, так і у другому випадку судом встановлені факти домашнього насильства відносно дружини, при цьому обставин, що такі факти мали місце у присутності дітей судом не встановлено (т. 1 арк. спр. 25-28).

Також судом установлено, що діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 навчалися з першого класу у Симонівському ліцеї Гощанської селищної ради Рівненської області, з 24 листопада 2021 року були переведені на навчання до Курозванівського ліцею Гощанської селищної ради Рівненської області, у зв`язку зі зміною місця проживання мами, з 14 липня 2022 року діти повторно були зараховані до Симонівського ліцею, проте станом на 03 жовтня 2022 року так і не долучилися до навчального процесу у ліцеї, з 25 листопада 2022 року останні навчаються у Гощанському ліцеї Гощанської селищної ради; малолітній ОСОБА_9 відвідував Франівський дитячий садочок-ясла «Сонечко», звідки 31 листопада 2021 року на вимогу мами був відрахований, з першого класу навчається у Симонівському ліцеї Гощанської селищної ради.

Вказані обставини стверджуються даними психолого-педагогічних характеристик на учнів відповідно сьомого та четвертих класів (т. 1 арк. спр. 38-40), довідок за № 01-23/350, № 01-23/351, № 01-23/352 від 13 грудня 2022 року, характеристик на учнів відповідно восьмого та п`ятих класів (т. 1 арк. спр. 64-66, т. 2 арк. спр. 174-176), довідки за № 02-20/39 від 12 грудня 2022 року та психолого-педагогічної характеристики за № 01-23/218 від 12 грудня 2022 року (т. 1 арк. спр. 68, 69), акту № 4 про відсутність учнів (т. 1 арк. спр. 103), довідки за № 42 від 08 грудня 2021 року (т. 1 арк. спр. 131).

З даних психолого-педагогічних характеристик Курозванівського ліцею Гощанської селищної ради Рівненської області установлено, що вихованням дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у період навчання останніх у Курозванівському ліцеї займалася їх бабуся ОСОБА_1 .

Згідно характеристик ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виданих Гощанським ліцеєм Гощанської селищної ради, за період навчання дітей у ліцеї батько ОСОБА_2 приходив повідомляти їх про своє відрядження, спілкувався з ними, цікавився успіхами та залишив свої контактні дані в ліцеї на випадок необхідності; бабуся ОСОБА_1 цікавиться навчанням та поведінкою дітей, тримає контакт з класним керівником, під час повітряних тривог ОСОБА_1 або ОСОБА_3 забирають дітей із укриття.

Як убачається з психолого-педагогічної характеристики малолітнього ОСОБА_9 , виданої Симонівським ліцеєм Гощанської селищної ради, батько ОСОБА_2 приділяє належну увагу вихованню сина, приймає участь в освітньому процесі учня.

Також судом установлено, що ОСОБА_2 після смерті дружини звертався до органів поліції, прокуратури, державних органів та органів місцевого самоврядування із заявами та зверненнями, у яких просив вирішити питання щодо повернення йому малолітніх дітей, а у подальшому, починаючи з 07 вересня 2022 року, звертався, в тому числі і до освітнього закладу, із проханням вжити заходів для забезпечення належного навчального процесу з метою здобуття дітьми загальної середньої освіти.

Вказані обставини стверджуються даними відповідних заяв ОСОБА_2 начальнику служби у справах дітей Рівненської ОДА від 04 лютого 2022 року, до ВП № 5 Рівненського РУП від 05 лютого 2022 року, до Офісу Президента України від 17 лютого 2022 року, начальнику служби у справах дітей Гощанської селищної ради Рівненської області від 04 лютого, 07 лютого, 17 лютого 2022 року та 28 вересня 2022 року, керівнику Здолбунівської окружної прокуратури від 09 березня 2022 року, Голові Рівненської ОДА від 10 серпня 2022 року, начальнику служби у справах дітей Гощанської селищної ради Рівненської області та начальнику ВП № 5 Рівненського РУП від 07 вересня 2022 року, директору Симонівського ліцею Гощанської селищної ради Рівненської області від 26 вересня, 12 жовтня та 03 листопада 2022 року, директору КЗ «Територіальний центр соціальних послуг» Гощанської селищної ради від 04 жовтня 2022 року, а також даними результатів розгляду таких звернень та вжитих заходів (т. 1 арк. спр. 81, 83-88, 90-92, 100-102, 119-122, 126-129, 132-135).

27 вересня 2022 року з проханням забезпечити систему послідовних кроків у напрямку возз`єднання батька ОСОБА_2 з його малолітніми дітьми до начальника служби у справах дітей Гощанської селищної ради Рівненської області та начальника ВП № 5 Рівненського РУП звертався представник останнього адвокат Вітошко Ю.Г. (т. 1 арк. спр. 89, 118).

Із витягів з протоколів № 8 від 06 жовтня 2022 року та № 9 від 18 листопада 2022 року засідання комісії з питань захисту прав дитини при Гощанській селищній раді вбачається, що комісія вирішила зобов`язати ОСОБА_2 протягом п`яти робочих днів вирішити питання щодо залучення дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до навчального процесу та з урахуванням думки дітей рекомендувати батьку забезпечити навчальний процес в Гощанському ліцеї Гощанської селищної ради Рівненської області. З метою налагодження гармонійних відносин та враховуючи прохання ОСОБА_2 , комісією останньому рекомендовано проводити вільний час з дітьми щовихідних за попередньою домовленістю (т. 1 арк. спр. 116-117).

Із наданих ОСОБА_2 направлень КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 01 грудня 2022 року та довідок від 06 грудня 2022 року, електронного направлення та запису на прийом до лікаря від 13 грудня 2022 року, електронного направлення та замовлення від 23 грудня 2022 року, протоколу обстеження діагностичного відділення КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради від 13 грудня 2022 року, а також товарних та фіскальних чеків убачається, що останнім з дітьми ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 06 грудня 2022 року пройдено обов`язковий медичний профілактичний огляд, 13 грудня 2022 року з сином ОСОБА_7 пройдено ультразвукове дослідження серця та консультація офтальмолога, купувався дитячий одяг, взуття, білизна, канцтовари, золоті сережки, мобільний телефон, павербанк, окуляри (т. 1 арк. спр. 148-162, 199, т. 2 арк. спр. 146).

20 грудня 2022 року органом опіки та піклування Гощанської селищної ради прийнято висновок про недоцільність відібрання від ОСОБА_2 дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_9 без позбавлення батьківських прав. Із вказаного висновку також убачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Гощанській селищній раді малолітні діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили про те, що хочуть спілкуватися та зустрічатися з батьком, але поки що не бажають змінювати місце свого проживання, малолітній ОСОБА_9 повідомив, що хоче проживати з батьком, тому з метою налагодження гармонійних відносин між дітьми та батьком, останньому комісією рекомендовано звернутись до психолога (т. 1 арк. спр. 59-61).

Із висновку зазначеного органу опіки та піклування Гощанської селищної від 21 березня 2023 року № 02-29/807 вбачається, що відібрання малолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено на розсуд суду через суперечливість обставин переважного права батька у вихованні дітей та думки дітей щодо визначення їх місця проживання (т. 2 арк. спр. 168-170).

Під час судового розгляду допитана свідок ОСОБА_24 вказала на те, що є рідною сестрою ОСОБА_1 та проживає у АДРЕСА_6 , знала сім`ю ОСОБА_25 та постійно була на зв`язку із покійною племінницею ОСОБА_10 . Зі слів останньої їй відомо, що ОСОБА_2 вчиняв по відношенню до неї домашнє насильство у присутності дітей, окрім цього в липні 2021 року особисто бачила синці на руках ОСОБА_10 та при телефонній розмові з нею чула, як діти кричать «не бий маму», а 19 грудня 2021 року про вчинення насильства ОСОБА_11 поліцію повідомив її син ОСОБА_26 . Також свідок ствердила про те, що після смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_2 приносив дітям яйця, коли діти їхали в Карпати - купував їм костюми, тапочки та мокасини, також давав дітям гроші, зокрема на «коляди», «08 березня», а також на дорогу. Зазначила, що в дітей на батька велика образа, останні вважають, що саме батько винен у смерті матері, вважає, що така думка сформована у дітей без будь-якого впливу зі сторони.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні ствердила про те, що є сусідкою ОСОБА_1 та її доньку ОСОБА_10 знала ще з малечку. Зі слів останньої їй було відомо, що ОСОБА_10 з чоловіком ОСОБА_11 спочатку жили добре, а потім ОСОБА_10 почала жалітися, що чоловік випиває та б`є її, особисто лише бачила на руках Тамари синці та одного разу була присутня при конфліктній ситуації Тамари та ОСОБА_11 у с. Курозвани. Факти вчинення насильства зі сторони ОСОБА_2 по відношенню до дітей їй невідомі.

Свідок ОСОБА_28 у судовому засіданні вказала на те, що є тіткою ОСОБА_2 , тісно спілкується з його родиною та часто буває у них вдома, а тому їй відомо, що ОСОБА_2 відвідував трьох старших дітей, які проживають з ОСОБА_1 , однак були випадки, коли остання не допускала батька до дітей, з приводу чого викликали поліцію. Особисто бачила, як ОСОБА_2 віз дітям продукти харчування, зі слів знає, що купував речі (телефон, окуляри, велосипед, сережки), а також возив разом з ОСОБА_22 дітей здавати аналізи у лікарню, факти вчинення ОСОБА_2 насилля по відношенню до дітей їй не відомі. Вважає, що якби дітей не намовляли, то б вони йшли до батька. Також зауважила на тому, що ОСОБА_2 є хорошим батьком, з ним на даний час проживає найменший син ОСОБА_17 , з яким він проводить багато часу.

Свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_30 зазначили у судовому засіданні, що є сусідами ОСОБА_2 та перебувають з його родиною у хороших стосунках, часто у них бувають. Останні з позитивної сторони охарактеризувала родину ОСОБА_2 та його як батька, вказавши на те, що він належним чином виконує свої батьківські обов`язки, багато часу проводить з сином ОСОБА_17 , гарно з ним спілкується, а дитина особисто ОСОБА_29 розповідала, що любить тата та хоче з ним жити. При цьому зазначили, що факти вчинення насильства ОСОБА_2 по відношенню до дітей та дружини їм не відомі. ОСОБА_30 окрім того, вказала на те, що зі слів ОСОБА_22 знає, що її син возив дітям продукти харчування, дітям купувалися телефони, велосипед, сережки, сину ОСОБА_13 - вудочки.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_2 є її сином, а ОСОБА_1 свахою, з якою на даний час вона будь-яких стосунків підтримувати не бажає. Свідок ствердила про те, що син з невісткою та дітьми проживали разом з нею, її невістка була хорошою господинею та прикладом у селі, ОСОБА_11 фінансово забезпечував сім`ю, а вона допомагала невістці доглядати та виховувати дітей. Коли син з невісткою почали жити окремо від неї, то почалися проблеми, так як остання, допомагаючи своїм молодшим сестрам взяла кредити. Вказала на те, що конфлікти між її сином та його дружиною відбувалися у відсутності дітей та факти вчинення насильства сином по відношенню до дітей їй не відомі. Зауважила, що на даний час троє старших дітей проживають з ОСОБА_1 у неналежних умовах, а молодший ОСОБА_17 з серпня 2022 року проживає разом з татом, і ОСОБА_1 з того часу з дитиною не спілкується. Свідок ствердила, що ОСОБА_17 тата любить, чекає його з роботи, для нього створені чудові умови для проживання та повертатися до ОСОБА_1 він не бажає. Не ухиляється її син і від виконання батьківських обов`язків по відношенню до старших дітей, забезпечує їх, зокрема возить продукти харчування, дає гроші, купує речі (телефони, сережки, велосипед, годинник), старшого сина ОСОБА_31 разом з нею возив у лікарню на обстеження, придбав окуляри, проте у спілкуванні з дітьми зі сторони ОСОБА_1 були перешкоди, так як остання не випускала дітей на вулицю та не в пускала батька у будинок. Окремо свідок звернула увагу на те, що діти певний період не відвідували школу, у зв`язки з чим зі сторони батька вчинялися активні дії щодо організації навчального процесу.

Свідок ОСОБА_32 у судовому засіданні зазначила, що у 2018 році працювала у дитячому садочку в с. Симонів, який відвідували дівчата - ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , на даний час працює вчителем інформатики у Гощанському ліцеї. Вказала на те, що дівчата були вихованими та хорошими дітьми, при цьому їй відомо, що стосунки у сім`ї ОСОБА_25 були добрими. Свідок ствердила, що неодноразово бачила, як ОСОБА_2 відвідував дітей у ліцеї, приносив їм подарунки та давав гроші, а ОСОБА_13 одного разу передава ліки та нагадував, що він записаний на прийом до лікаря.

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні зазначила, що є дружиною рідного брата ОСОБА_2 , знає ОСОБА_1 , однак неприязно ставиться до неї. Свідок позитивно охарактеризувала ОСОБА_2 , як батька, та зазначила, що після смерті дружини ОСОБА_10 , він намагався зустрічатися з дітьми, які проживають з ОСОБА_1 , їздив до них, возив дітей на ставок відпочивати, до психолога, купував речі перед поїздкою дітей на відпочинок, давав гроші, вчиняв дії щодо забезпечення дітям навчального процесу, зокрема возив їм шкільні підручники, а також возив продукти харчування та забезпечував проходження медичного огляду. З приводу сина ОСОБА_17 , який проживає з батьком, свідок зазначила, що ОСОБА_2 займається вихованням сина, вчить з ним уроки, збирає до школи, повністю забезпечив його одягом відповідно до віку і сезону, в свою чергу ОСОБА_17 позитивно ставиться до батька. Свідком вчинення насилля ОСОБА_2 по відношенню до дружини ОСОБА_35 не була.

Під час судового розгляду судом було заслухано малолітні дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за участі психолога ОСОБА_21 , які повідомили про те, що на даний час проживають у с. Курозвани з бабусею ОСОБА_36 та дідусем ОСОБА_37 , прихильні до останніх та бажають з ними проживати, до того діти проживали в с. Симонів з мамою та татом. Кожен з дітей окремо вказав на те, що бабуся ОСОБА_38 є для них авторитетом і вони прислухаються до її думки та порад. Водночас, кожен з дітей допускає можливість проживання з татом ОСОБА_2 , при умові зміни поведінки останнього та налагодження з ними контакту. Зокрема, ОСОБА_7 зазначив, що на даний час тато став відвідувати їх частіше, раз на тиждень, при зустрічах постійно спонукає йти жити до нього, також вони спілкуються по телефону, при цьому частіше телефонує тато. Іллі подобалось, коли його сім`я (мама, тато, сестички та братик) проводили час (відпочинок на природі) разом, однак коли тато був спокійний і не було скандалів. ОСОБА_16 вказав на те, що по досягненню чотирнадцяти років бажав би проживати з бабусею ОСОБА_39 та дідусем ОСОБА_37 , однак, за умови визначення судом місця проживання його сестер та брата з татом, проживатиме з останніми.

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , окрім зазначеного вище, повідомили, що сумують за братом ОСОБА_17 та хотіли б проживати з ним разом, пов`язують з ним приємні спогади, їм відомо, що ОСОБА_17 також сумує за ними, водночас зазначили, що останній при зустрічах веселий та не скаржиться, що з татом йому проживати погано. Також ОСОБА_14 заначила, що хотіла б проживати з бабусею ОСОБА_39 , а з татом спочатку потрібно налагоджувати контакт, допускає можливу зміну поведінки тата у кращу сторону, при умові відсутності на нього впливу зі сторони інших осіб. При умові відсутності впливу зі сторони інших осіб, можливість проживання з татом допускає і ОСОБА_15 , на її переконання, ідеальними є стосуки у сім`ї, коли наявна повага один до одного та тато не кричить.

Що стосується застосування насильства у сім`ї ОСОБА_2 , то ОСОБА_14 повідомила, що тато кричав до мами та до них, не бив, одного разу лише вдарив по голові ОСОБА_40 , при цьому негативним, на її переконання, у тата є те, що він зловживає алкоголем, що визначає по голосу тата при розмові. ОСОБА_15 зазначила, що інколи тато «піднімав на них руку», пов`язавши таке твердження з випадком, коли останній, взявши «гістик» наздоганяв їх на подвір`ї через те, що вони розкидали обгортки від цукерок та не прибрали такі. Іллею при заслуховуванні його думки у судовому засіданні випадків застосування насилля зі сторони ОСОБА_2 повідомлено не було.

Така ж позиція прихильності до ОСОБА_1 малолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 була озвучена ними при проведенні психологічної діагностики, про що дитячим психологом ОСОБА_41 23 січня 2023 року складено відповідні психологічні висновки (т. 2 арк. спр. 9, 16, 23).

Водночас малолітній ОСОБА_9 при проведенні психологічної діагностики дитячим психологом ОСОБА_41 19 вересня 2022 року і 23 січня 2023 року та при проведенні бесіди головним спеціалістом служби у справах дітей Гощанської селищної ради Власюк І.В. 17 березня 2023 року висловив свою прихильність до батька та бажання з ним проживати, потребу у його увазі та підтримці (т. 1 арк. спр. 94, т. 2 арк. спр. 144, 178).

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_42 вказала на те, що є фізичною особою-підприємцем та надає психологічні послуги, сторони по справі є її клієнтами, зверталися до неї з приводу психологічної діагностики дітей та надання психологічного висновку. При діагностиці дітей використовувала дві методики «Дім, дерево, людина» та «Малюнок сім`ї», а також для надання висновку нею була проведена бесіда з дітьми, що по часу зайняло 40 хвилин на кожну дитину та 2-3 години на опрацювання методик, надані нею висновки вважає об`єктивними та для їх надання їй було достатньо часу. Зазначила, що троє старших дітей не були замкнуті та добре йшли на контакт, ОСОБА_17 йшов на контакт гірше, можливо через отриману травму (смерть матері) чи адаптацію до першого класу, тому при першій діагностиці 19 вересня 2022 року не були застосовані будь-які методики, а була проведена лише бесіда. Повторна діагностика ОСОБА_17 відбулася через п`ять місяців, на контакт хлопчик йшов краще та поведінка його була більш впевненою, що психолог пов`язує з можливою адаптацією до школи та можливим впливом спілкування з батьком, оскільки ОСОБА_17 говорив, що йому подобається жити з татом і він хоче з ним жити. Зазначила, що питання можливого впливу на формування думки дітей інших осіб нею не досліджувалось, а тому беззаперечно стверджувати про це вона не може. Вказала, що відібрання ОСОБА_17 від батька вплине на його психоемоційний стан, оскільки буде порушено його звичний спосіб життя, його стабільність, аналогічно висловилась остання і щодо зміни місця проживання трьох старших дітей.

Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Судом критично оцінюється та відхиляються такий доказ, як акт оцінки потреб сім`ї (т. 1 арк. спр. 33-37), оскільки такий складений фахівцем КЗ «Територіальний центр соціальних послуг» Гощанської селищної ради, де працює позивач за первісним позовом та з її слів.

Також відхиляються судом такі докази, як заява ОСОБА_2 в службу захисту прав дітей від 22 грудня 2021 року (т. 1 арк. спр. 136), постанови судді Гощанського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2021 року у справі № 557/1945/21 та від 14 січня 2022 року у справі № 557/48/22 (т. 1 арк. спр. 137-138), так як вказані докази не стосуються предмета спору.

Це ж стосується і показань частини свідків з приводу взаємовідносин подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а також характеристики особи останньої, у зв`язку з чим таким показам судом оцінка не надається.

Критично оцінений судом і такий доказ, як запис телефонного розмови від 12 лютого 2023 року на оптичному диску(т. 2 арк. спр. 141), так як розмова, яка відбувалася цілеспрямовано записувалася вже в ході розгляду даної справи судом, окрім того спілкування відбувалося в основному між дітьми та їх бабою по ліній батька - ОСОБА_22 .

Зміст спірних правовідносин

Між сторонами за первісним позовом виник спір щодо відібрання дітей від батька, не позбавляючи його батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна і стягнення аліментів та за зустрічним позовом - про відібрання дітей позивача від інших осіб, які тримають їх у себе не на підставі закону або рішення суду.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 рокупередбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно з частиною першою статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За змістом частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до частини першої та другої статті 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам (частина третя статті 163 СК України).

Згідно з приписами частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 СК України положення частин першої - третьої цієї статті застосовуються до відібрання дитини від інших осіб, з якими вона проживає.

Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02 лютого 2016 року у справі «N.Ts. and Others v. Georgia» зазначено, що обов`язок національних органів влади вживати заходів для полегшення возз`єднання, проте не є абсолютним. Возз`єднання одного з батьків з дитиною, яка деякий час прожила з іншими особами, може бути неможливо реалізувати негайно і може знадобитися проведення підготовчих заходів для цього. Характер та обсяг такої підготовки залежатимуть від обставин кожного випадку, але розуміння та співпраця всіх зацікавлених сторін завжди буде важливим компонентом. Хоча національні органи влади повинні зробити все можливе для сприяння такому співробітництву, будь-яке зобов`язання щодо застосування примусу в цій сфері має бути обмеженим, оскільки інтереси, а також права і свободи всіх зацікавлених осіб повинні бути враховані, а особливо найкращі інтереси дитини та її права. Якщо контакти з батьками можуть загрожувати цим інтересам або втручатися в ці права, національні органи влади повинні дотримуватись справедливого балансу між ними (див. посилання Hokkanen, п. 58). Найкращі інтереси дитини повинні бути першочерговими і, залежно від їхньої природи та серйозності, можуть перевищувати права їхніх батьків (див. серед інших, Ольссон (№ 2), § 90, Ignaccolo-Zenide, § 94, Plaza v. Poland, № 18830/07, п. 71, 25 січня 2011 року, І Manic, § 102).

Щодо позовних вимог первісного позову

ОСОБА_1 як на підставу позову провідібрання дітей у батька без позбавлення його батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, стягнення аліментів вказує, що ОСОБА_2 ухиляється від належного виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, постійно жорстоко поводився з ними, вчиняв психологічне насильство щодо мами в їх присутності, окрім цього у нього присутня агресивна поведінка у вихованні дітей.

Судом установлено, що малолітні діти ОСОБА_2 - сини ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , а також доньки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 їх матері ОСОБА_6 залишились проживати з бабою по лінії матері - ОСОБА_1 . На даний час сини ОСОБА_9 та ОСОБА_7 проживають разом з батьком, а доньки - з бабою ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду, органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин проживання малолітніх дітей - ОСОБА_43 та ОСОБА_44 після смерті матері та на час розгляду справи з бабою по лінії матері - ОСОБА_1 , суд зауважує, що за таких обставин (проживання дітей з нею, а не з батьком (відповідачем за первісним позовом)) її права не порушуються. Це ж стосується і малолітнього ОСОБА_45 , який на час звернення позивача до суду за захистом порушеного права також проживав з нею, повернувшись проживати до батька лише 19 червня 2023 року в ході розгляду справи судом.

Надаючи оцінку аргументам сторони позивача за первісним позовом щодо наявності підстав для задоволення позову, суд зазначає наступне.

Що стосується аргументів ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний стан дітей, не цікавиться їхнім розвитком, захопленнями, не забезпечує необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування, то такі у ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження. Натомість встановлено, що останній є фізично та психічно здоровою людиною, працює, матеріально забезпечений, цікавиться навчальним процесом дітей, купує для них речі, забезпечує проходження ними медичного огляду та лікування за потребою, має можливість та бажання робити це і надалі. Окрім того, судом установлено, що ОСОБА_2 вчиняє дії щодо налагодження стосунків з дітьми, намагається зустрічатися з ними частіше та проводити час.

З приводу жорстокого поводження ОСОБА_2 з дітьми, вчинення ним психологічного насильства в їх присутності відносно матері дітей, чим також аргументує сторона позивача за первісним позовом, суд зауважує, що обставини притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно дружини ним не оспорюються та стверджуються даними відповідних постанов суду. Водночас обставин вчинення такого насильства у присутності малолітніх дітей та жорстокого поводження з ними вказаними рішеннями суду не встановлено. Не встановлено таких обставин належними, допустимими та у своїй сукупності достатніми доказами і в ході дослідження інших доказів. Що стосується показань свідків з частині вчинення насильства ОСОБА_2 відносно дружини у присутності дітей, то такі судом оцінюються критично, так як ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, зокрема і померлої ОСОБА_6 .

У ході розгляду справи судом установлено, що між сторонами склались складні, напружені стосунки, що негативно вплинуло на взаємовідносини ОСОБА_2 з його малолітніми дітьми ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , двоє з яких на даний час продовжують проживати з бабою по материнській лінії ОСОБА_1 . Такі обставини підтверджуються як кількістю звернень сторін до правоохоронних та інших державних органів, так і поясненнями, наданими сторонами під час розгляду цієї справи, а також показаннями свідків.

Водночас обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 не бажає спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, а також висновок органу опіки та піклування, суд приходить висновку, що у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 про відібрання дітей від батька без позбавлення його батьківських прав позивачу слід відмовити.

За таких обставин, з огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відібрання дітей від батька без позбавлення його батьківських прав, то похідні позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів також не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог зустрічного позову

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Наведене свідчить, що права та інтереси інших осіб (зокрема баби, діда) мають другорядний характер у порівнянні з правами та інтересами батьків (інших законних представників) та їх претензії стосовно дитини (зокрема й участь у вихованні) усуваються правомірними вимогами батька/матері дитини. Лише у разі позбавлення батьків дитини батьківських прав стосовно неї, інші близькі родині набувають переважних прав порівняно з іншими особами на визначення місця проживання дітей з ними.

Концепція забезпечення переважного проживання дитини в її рідній сім`ї, а у разі окремого проживання - з одним з батьків, закріплена і в міжнародних договорах, зокрема, в Конвенції про захист прав дитини, а також в Декларації прав дитини.

Як було встановлено судом, законні підстави перебування у ОСОБА_1 малолітніх дітей ОСОБА_2 відсутні.

Висловлене старшими дітьми ОСОБА_2 у судовому засіданні бажання й надалі проживати з бабою ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_3 є невмотивованим, причини відмови проживання з батьком діти конкретно пояснити не змогли. Обставини відсутністі регулярного повноцінного спілкування з батьком протягом тривалого часу, під час якого навпаки діти мали тісний контакт з бабою, яка для них є авторитетом та до думки якої вони прислухаються, на переконання суду, очевидно могли вплинути на думку малолітніх дітей, яка ними була висловлена у судовому засіданні. Прийшовши такого висновку, суд приймає до уваги також те, що малолітній ОСОБА_7 з 19 червня 2023 року проживає з батьком, виявивши таке бажання самостійно.

Судом установлено, що ОСОБА_2 має постійну роботу та систематичний заробіток, забезпечений житлом, умови проживання якого задовільні, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем постійного проживання, не має шкідливих звичок та проблем, які б перешкоджали виконанню ним своїх батьківських обов`язків.

Матеріали справи не містять доказів того, що сім`я дітей у складі батька є особливо непридатною, неблагополучною, що існує загроза дітям або умови проживання є небезпечними для їх життя, здоров`я і морального виховання, тобто проживання дітей з батьком не відповідало б їх інтересам.

Суд зауважує, що сім`я є цінною для розвитку дітей, і коли вона руйнується, сторони мають віднайти способи захистити дітей і забезпечити те, що б діти зростали у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалися та не зазнавали негативного впливу. Ситуація, в якій сторони не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду.

Суд звертає увагу на те, що діти є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів та потребують уваги, підтримки і любові кожної із сторін у даній справі, з огляду в тому числі на життєву ситуацію, що сталася у родині, та вважає, що воз`єднання рідних братів та сестер, між якими добрі відносини та тісний зв`язок, сприятиме адаптації дітей у сім`ї батька, який має переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітні діти проживали з ним, де окрім останнього і його синів ( ОСОБА_17 та ОСОБА_13 ), проживають рідні - баба ОСОБА_22 та дід ОСОБА_23 .

При цьому суд зауважує, що баба та дід згідно положень ст. 257 СК України мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем за зустрічним позовом було доведено обставини, на яких ґрунтується позов, а тому такий в частині відібрання від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підлягає задоволенню. Водночас підстав для задоволення зустрічного позову в частині відібрання малолітнього ОСОБА_7 суд не вбачає, так як останній з 19 червня 2023 року проживає з батьком.

Разом з цим, рішення суду в частині зустрічного позову підлягає до негайного виконання на підставі пункту 5 частини першої статті 430 ЦПК України, згідно якого суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України понесені відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) судові витрати у виді судового збору судом покладаються на позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради про відібрання дітей у батька без позбавлення його батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, стягнення аліментів відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради про відібрання дітей - задовольнити частково.

Відібрати у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та повернути їх батьку ОСОБА_2 .

У частині зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради про відібрання у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та повернення його батьку ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду в частині зустрічного позову допустити до негайного виконання на підставі ст. 430 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Гощанської селищної ради, місцезнаходження: 35400, Рівненська область, Рівненський район, смт Гоща, вул. Незалежності, буд. 72, .

Повне судове рішення складено 28 червня 2023 року.

Суддя Ю.В. Оленич