ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4282/23
Провадження № 2/210/1397/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 грудня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

секретаря судового засідання Діденко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні годувальника ОСОБА_2 до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 31 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про перерахунок пенсії по втраті годувальника після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 06 червня 2022 року отримала рішення № 11 про неможливість перерахунку пенсії внаслідок відсутності належного документу, що підтверджує факт перебування на утриманні померлого. Довідку органу місцевого самоврядування, що підтверджує факт перебування на утриманні чоловіка згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ОСОБА_1 не отримала. Внаслідок чого змушена була звернутися до суду за встановленням цього факту, що має для неї юридичне значення для перерахунку пенсії.

Факт смерті чоловіка позивача ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть. З ОСОБА_2 позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05.09.1970 року, після укладення шлюбу взяла прізвище « ОСОБА_3 ». 19 березня 1998 року шлюб було розірвано та позивач повернула прізвище « ОСОБА_4 ». Після розірвання шлюбу поновили відносини, проживали однією сім`єю у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ним на праві сумісної власності. Факт проживання з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у своєму рішенні про відмову у перерахунку пенсії по втраті годувальника зазначило, що рішенням суду не встановлений факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 . Факт перебування на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 присутня не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника фонду.

24 листопада 2023 року від представника відповідача - Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Іванус О.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що документально встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управління пенсійного фонду України із заявою про зміну виду пенсії, а саме з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. За результатами розгляду документів, поданих ОСОБА_1 . Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 06.06.2022 року № 11 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку із поданням неповного пакету документів. Фактично, підставою звернення позивача до суду є оскарження прийнятого рішення Головним управлінням пенсійного фонду України в Київській області про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника, то позивач має право на звернення до адміністративного суду із позовом про оскарження рішень, дій або бездіяльності такого органу, тобто вимога має бути про оскарження а не про встановлення факту. Просить залишити позов ОСОБА_1 без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені, окрім визначених у частині першій статті 315 ЦПК України, інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Такі факт повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; і такі факти не пов`язуються з подальшим вирішенням спору про право в судовому порядку,

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 07 вересня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № Дз-452 від 20.11.2003 року, посвідченого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.11).

Згідно довідки ТОВ «НОВА-КОМ» по оплаті за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , за 01.08.2020 року ОСОБА_2 особисто сплачував комунальні послуги за даною адресою (а.с.24).

Відповідно до довідки, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян № 10573 від 16.05.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , 1940 року народження, ОСОБА_6 , 1976 року народження та ОСОБА_5 , 1971 року народження, ОСОБА_2 знятий з реєстрації 21.09.2020 року у зв`язку зі смертю особи (а.с. 35).

Відповідно до повідомлення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії прийняте рішення (а.с.15).

Згідно рішення про відмову у перерахунку пенсії, складеного начальником відділу перерахунків пенсій № 3 Гнатюк О. Гуті Т.М. відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку з ненаданням довідки або іншого документу про склад сім`ї, виданих відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органами місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом із годувальником за однією адресою), виданого згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати документи, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (а.с.16-17).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сім`єю - задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - в квартирі АДРЕСА_2 , з 01 січня 2004 року по 06 вересня 2020 року (день смерті), тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В задоволенні позовних вимог в частині встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - в квартирі АДРЕСА_2 , з 19 березня 1998 року по 31 грудня 2003 року - відмовлено (а.с.11-14).

Згідно довідки про доходи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області№ 9770 7377 9844 0719 ОСОБА_1 за період з січня 2022 року по червень 2022 року отримала пенсію за віком у розмірі 22875,82 грн (а.с.21).

Відповідно до довідки про доходи № 3223 0421 4211 6213, загальний розмір пенсії ОСОБА_2 за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року складає 170463,10 грн (а.с. 6).

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Так, суд погоджується з посиланням заявниці, що одержання нею пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Однак, як вбачається з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Цей висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, загальний розмір пенсії ОСОБА_1 за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року складає 30 346,45 грн, за період з січня 2022 року по червень 2022 року складає лише 22875,82 грн, що менше ніж пенсія померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 отримував пенсію в значно більшому розмірі ніж дружина, так, пенсія заявниці ОСОБА_1 : за вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року становила 2294,44 грн, за грудень 2019 року - 2305,85 грн, за січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року становила 2463,41 грн, за травень 2020 року - 2563,41 грн, червень 2020 року - 2613,41 грн, за липень 2020 року та серпень 2020 року - 3063,41 грн, а померлого ОСОБА_2 за той же період: вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року становила 13696,57 грн, за грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року становила 13759,47 грн, за травень 2020 року, червень 2020 року - 15112,56 грн, за липень 2020 року та серпень 2020 року - 15175,46 грн отже ОСОБА_1 перебувала на утриманні померлого ОСОБА_2 .

Колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у цивільній справі № 210/343/19 зазначено: «Встановивши, що допомога яка надавалась померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка. Доводи касаційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, яка забезпечує її прожитковий мінімум встановлений законом, не приймаються Верховним Судом до уваги, оскільки судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії, який забезпечував її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення даного спору.»

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що позивач на момент смерті чоловіка отримувала пенсію за віком, інших джерел доходів не мала, не працювала і спільно проживала зі своїм чоловіком на момент його смерті.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дійсно основним джерелом засобів до існування позивача у період спільного проживання у шлюбі, який передував смерті її чоловіка, була допомога з боку чоловіка, оскільки останній за життя отримував в рази більшу за неї пенсію, та таким чином дохід чоловіка ОСОБА_1 за життя до дня його смерті був основним джерелом існування родини, що вказує та доводить те, що вона перебувала на його утриманні.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування позивача на утриманні померлого чоловіка.

Щодо доводів представника відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про те, що розгляд даної справи повинен здійснюватись адміністративним судом суд зазначає наступне.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Приписами частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Разом з тим, з поданих доказів вбачається, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не визнає факт перебування заявниці на утриманні свого померлого чоловіка, що підтверджується рішенням від 06.06.2022 року № 11 про відмову у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у зв`язку з ненаданням довідки або іншого документу про склад сім`ї, виданих відповідно до чинного законодавства, що в свою чергу, свідчить про наявність спору про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження.

Представником відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не доведено неможливість розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства, а тому суд приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про закриття провадження.

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ст.ст. 12, 79-81, 258-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , перебувала на утриманні годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2023 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 );

- відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26).

Суддя: Р. Є. Скотар