Справа № 342/136/23
Провадження № 2/342/208/2023
22 червня 2023 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Андріюк І.Г.,
з участю секретаря судового засідання Малик Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Письмового розпорядження на випадок смерті батько не зробив, однак, при житті усно заповів позивачу будинковолодіння АДРЕСА_1 . З метою реалізації права на спадщину за законом позивач звернувся із відповідною заявою в державну нотаріальну контору. Однак, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгаданий житловий будинок у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, виданого на ім`я спадкодавця.
Спадкове будинковолодіння побудоване батьками позивача у 1990 р. Однак, у зв`язку із рядом сімейних проблем, право власності на будинок належним чином не оформлено. Відповідно до записів погосподарських книг Чернятинського старостинського округу спадкове господарство є робітничого типу, головою якого був ОСОБА_4 . Згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012 право власності на зазначений будинок не зареєстроване. Інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК немає. Дружина померлого відповідачка ОСОБА_2 відмовилася від частки у спадковому майні.
Позивач з дитинства проживає в батьківському будинку, фактично вступив в управління спадковим майном, виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, продовжує утримувати будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги тощо, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок не може належним чином реалізувати своє спадкове право та змушений звернутися до суду з даним позовом.
Провадження у даній справі відкрито 14.02.2023, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 03.04.2023 до участі у справі залучено співвідповідача ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 10.05.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бундзяк У.М. 21.06.2023 та 22.06.2023 подала до суду заяви про розгляд справи без її участі та без участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Від відповідачки ОСОБА_2 судом 13.03.2023 отримано заяву про розгляд справи без неї, де зазначено, що позовні вимоги вона визнає в повному обсязі.
Співвідповідачка ОСОБА_3 надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, яка отримана судом 04.04.2023, де вказано, що позовні вимоги вона визнає в повному обсязі, претензій щодо спадщини не має.
Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідачка та співвідповідачка не скористалися правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України.
У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 60 років у с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 30 від 24 грудня 2018 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24.12.2018 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України.
За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.
ОСОБА_4 , 1958 р.н., на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з ним в господарстві проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , 1960 р.н., син ОСОБА_1 , 1983 р.н., невістка ОСОБА_5 , 1980 р.н., внук ОСОБА_6 , 2009 р.н., внучка ОСОБА_7 , 2013 р.н., що стверджується довідкою № 24/31, виданою 23 січня 2023 р. Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.
Підтвердженням того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відповідачка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , були подружжям свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 18.11.1979 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 54 від 18 листопада 1979 р.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином спадкодавця ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_2 , запис за № 56 від 17 вересня 1983 р. в книзі реєстрації актів про народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 17 вересня 1983 р. Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.
Співвідповідачка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є дочкою спадкодавця ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_2 , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 12 липня 1980 р. Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 38 від 12.07.1980; свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 19 липня 1997 р. Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, з якого вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », актовий запис № 08 від 19.07.1997.
Отже, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина відповідачка ОСОБА_2 , син позивач ОСОБА_1 та дочка співвідповідачка ОСОБА_3 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено.
Із копії спадкової справи № 129/2019, наданої суду державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом (18.06.2019). Копією Витягу № 71562167 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 22.02.2023 Городенківською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64134210 (номер у нотаріуса 129/2019), спадкодавець ОСОБА_4 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Дочка спадкодавця співвідповідачка ОСОБА_3 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті батька ОСОБА_4 не прийняла, оскільки не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Дружина спадкодавця - відповідачка ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 та від видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.
Враховуючи відмову відповідачки ОСОБА_2 від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , вимоги ч.2 ст.1275 ЦК України та неприйняття спадщини співвідповідачкою ОСОБА_3 , як спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4 , право на спадкування на все спадкове майно одержав позивач, як спадкоємець першої черги за законом.
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області.
Підставою звернення позивача до суду стало те, що постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори від 19 січня 2023 р. № 35/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 321779995, сформованої 02.02.2023, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Про те, що будинок по АДРЕСА_1 збудований ОСОБА_4 на відведеній в установленому порядку земельній ділянці свідчать копії будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику ОСОБА_4 , та акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 30.04.1986.
Із Акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських приміщень індивідуального забудівника від 18 серпня 1990 р., затвердженого рішенням виконкому Чернятинської сільської ради від 18 серпня 1990 р., вбачається, що житловий будинок та господарські приміщення на земельній ділянці ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію.
Про реєстрацію будинку по АДРЕСА_1 у виконкомі місцевої ради свідчить витяг з погосподарської книги № 9 (ос.рах. 750) Чернятинської сільської ради за період з 1991 по 1995 рік, виданий 23 січня 2023 р. Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради за № 24/37, з якого слідує, що суспільна група господарства - робітнича; станом на 15.04.1991 в господарстві були зареєстровані та проживали: голова домогосподарства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Записів про дане господарство в погосподарських книгах сільської ради в 1990 р. не було, що підтверджується довідкою № 24/175, виданою 05 травня 2023 р. Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.
За господарством, що знаходиться за вищевказаною адресою, власником якого був ОСОБА_4 , 1958 р.н., рахується земельна ділянка розміром 0,23 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується довідкою № 24/32, виданою 23 січня 2023 р. Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради на підставі по господарських книг.
До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права.
З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 27.12.2022, вбачається, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено у 1990 році. Їх ринкова вартість станом на 24.01.2023 становить 148200 грн, що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я».
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.
Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Досліджені судом докази підтверджують, що позивач, як спадкоємець за першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4 фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.
За змістом ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, правомірність набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення.
На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267-1270, 1275, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 76, 81, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

- відповідачка ОСОБА_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;

- співвідповідачка ОСОБА_3 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Повний текст судового рішення складено 28.06.2023.

Суддя: Андріюк І.Г.