Справа № 513/1715/23
Провадження № 2-о/513/99/23
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., заявниці ОСОБА_1 та її представника адвоката Власенко Л.В., заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Власенко Лілії Вікторівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

У С Т А Н О В И В:

19 грудня 2023 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтувала тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 28.03.2013 року та шлюб з ним розірвано 04.12.2020 року.

Починаючи з 2020 року їх життя стало нестерпним, ОСОБА_2 почав систематично проявляти стосовно неї безпідставну агресію, наносити їй тілесні ушкодження, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути; висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою; вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство стосовно заявниці та свідками якого були їх діти.

Серед зафіксованих проявів домашнього насильства з боку ОСОБА_2 є рішення Саратського районного суду Одеської області по справі № 513/1293/23 від 30 листопада 2023 року, по справі № 513/1083/23 від 29 серпня 2023 року та терміновий заборонний припис від 21.04.2023 року, виданий ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Крім того, вона неодноразово зверталась до поліції, але її заяви були списані у справу, адміністративні протоколи не складались.

На теперішній час ОСОБА_2 продовжує систематично проявляти безпідставну агресію щодо заявниці. Це проявляється у тому, що він без дозволу приходить до фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджає користуванню житловим приміщенням; не надає коштів на харчування, одяг, лікування, забезпечення базових побутових потреб; висловлюється на її адресу нецензурною лайкою; завдає їй фізичного болю, що не спричинило тілесних ушкоджень, який проявлявся у ляпасах, стусанах, штовханні; погрожує фізичною розправою.

Вважає, що всі вищевказані дії з боку ОСОБА_2 по відношенню до заявниці мають ознаки домашнього насильства різних форм.

З огляду на викладене, заявниця просить суд видати обмежувальний припис строком на шість місяців стосовно ОСОБА_2 із відповідними заходами тимчасового обмеження його прав.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Власенко Л.В. в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, однак зазначив, що на заявницю теж треба зобов`язати, щоб вона не приходила до нього до дому.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 28 березня 2013 року. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 04 грудня 2020 року шлюб між ними розірвано (а.с.17).

Заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є батьками чотирьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 відповідно (а.с.12, 14, 15, 16).

Заявниця ОСОБА_1 є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру речових прав № 351758406, сформованого 25.10.2023 року (а.с. 18).

До складу її сім`ї входять: сестра ОСОБА_7 (зареєстрована, але не проживає, чоловік ОСОБА_2 , зареєстрований але не проживає, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 , донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_9 . Підстава погосподарська книга № 8 о/р № НОМЕР_5 . Зазначене підтверджується довідкою Фараонівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.9).

З характеристики Фараонівської сільської ради Білгород-дністровського району Одеської області від 07.12.2023 року за № 930 на ОСОБА_1 вбачається, що вона проживає в с. Пшеничне Білгород-Дністровського району Одеської області, разом з батьком дітей ОСОБА_2 виховують п`ятьох дітей, але проживають окремо. ОСОБА_9 на території сільської ради не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, раніше працювала вчителем початкових класі Пшеничної ЗОШ. За характером спокійна та врівноважена, у спілкуванні з людьми доброзичлива, ввічлива, чемна. Скарг на неї до сільської ради не надходило (а.с.10).

Відповідно до характеристики Фараонівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 07.12.2023 року за № 931 на ОСОБА_2 встановлено, що він є уродженцем та постійним мешканцем в с. Пшеничне Білгород-Дністровського району Одеської області. На теперішній час проживає окремо від співмешканки ОСОБА_1 , але разом виховують п`ятьох дітей. Офіційно не працює, в господарстві тримає багато птиці, худобу, продає за межами району молочну продукцію. За період проживання зарекомендував себе позитивно (а.с.11).

21 квітня 2023 року ДОП відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП в Одеській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме висловлювався на її адресу нецензурними словами. Терміновий заборонний припис винесений строком на 10 діб з 15:00 години 21.04.2023 року та діє до 15:00 години 31.04.2023 року (а.с. 21).

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП за фактом домашнього насильства психологічного характеру, яке мало місце 25 липня 2023 року відносно сина ОСОБА_3 , 2008 року народження (а.с.24-25).

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 30 листопада 2023 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 05 вересня 2023 року відносно колишньої дружини ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру (висловлювання на її адресу нецензурною лайкою) та фізичного характеру (нанесення одного ударю по її обличчю), яке мало місце 05 вересня 2023 року (а.с.26-27).

20 червня 2022 року Верховна рада ратифікувала Конвенцію Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами, відому як Стамбульська конвенція.1 листопада 2022 року Стамбульська конвенція набула чинності.

Так, ст.53 Конвенції передбачено, що: 1.Сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб належні обмежувальні або захисні приписи були доступними для жертв усіх форм насильства, які підпадають під сферу застосування цієї Конвенції. 2.Сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб обмежувальні або захисні приписи, зазначені в пункті 1, були: доступними для невідкладного захисту та без покладення неналежного фінансового або адміністративного тягаря на жертву; виданими на певний період або до їхньої зміни чи зняття; у разі необхідності виданими на основі ex parte, що має негайну дію; доступними незалежно від іншого правового провадження або на додаток до нього; дозволеними бути представленими в подальшому правовому провадженні. 3.Сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб порушення обмежувальних або захисних приписів, виданих відповідно до пункту 1, підлягало ефективним, пропорційним та переконливим кримінальним або іншим юридичним санкціям.

Відповідно до п.п. 5, 7, 8 ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців.

За частиною 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до частин 3, 4 ст.26 цього ж Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки ОСОБА_2 та виходячи з того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії по відношенню до заявниці та неповнолітніх дітей, не бажає змінювати свою поведінку, а тому доводи заявниці про ризик продовження кривдником таких дій по відношенню до неї та їхніх неповнолітніх дітей, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими.

Судом встановлено, що після винесення 21.04.2023 року термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_2 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_1 та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, його поведінка та ставлення до заявниці та неповнолітніх дітей не змінилися.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним ризик продовження застосування ОСОБА_2 домашнього насильства як по відношенню до заявниці так і по відношенню до неповнолітніх дітей та з метою захисту прав і свобод заявниці та неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне задовольнити заяву у повному обсязі.

Керуючись ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 258, 259, 263-265, 268, 273, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Власенко Лілії Вікторівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обмеження:

заборонити перебувати в місці спільного проживання з заявницею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити наближатися ближче ніж на 50 метрів до місця фактиичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та до місць її частого відвідування;

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити вести листування, телефонні розмови, надсилати SMS-повідомлення ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису шість місяців, який рахувати з дня ухвалення рішення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копію рішення суду надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП України в Одеській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25 грудня 2023 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , громадянка України, зареєстрована в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_6 , виданий 28 лютого 2001 року Саратським РВ УМВС України і Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Представник заявниці: адвокат Власенко Лілія Вікторівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002725, видане на підставі рішення Ради адвокатів Одеської області від 16 вересня 2015 року за № 38, РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт НОМЕР_9 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 24 липня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А. І. Бучацька