Справа № 357/88/23
Провадження № 4-с/357/59/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

28.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із скаргою, в якій просить визнати дії приватного виконавця Говорова П.В. про арешт коштів боржника неправомірними, а також просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Говорова П.В. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, як державну допомогу особам, які не мають права на пенсію та інвалідам на картковий рахунок скаржника.

Скарга мотивована тим, що з вересня 2023 року скаржник не може зняти зі свого карткового рахунку кошти державної допомоги по інвалідності, що надходять з УСЗН. Встановлено, що на картковий рахунок ОСОБА_1 накладено арешт. На примусовому виконанні у приватного виконавця Говорова П.В. перебуває виконавче провадження № 72642353 з примусового виконання судового наказу № 357/88/23 від 17.04.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоцерківвода» заборгованості. Постановою приватного виконавця від 31.08.2023 року був накладений арешт на кошти, що знаходяться на рахунках боржника, зокрема на картковий рахунок № НОМЕР_1 , куди надходять лише виплати державної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, що унеможливлює отримання ОСОБА_1 вказаної допомоги, яка являється єдиним джерелом його існування, та наведене призводить до порушення його прав.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 29.11.2023 року прийняв до провадження скаргу та призначив справу до судового розгляду (а.с. 18).

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги.

Заінтересована особа ТОВ «Білоцерківвода» в судове засідання свого представника не направила, 08.12.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд скарги за відсутності заінтересованої особи за наявними матеріалами справи.

13.12.2023 року на електронну адресу суду від представника приватного виконавця Говорова П.В, - адвоката Коваля Р.О. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 13.12.2023 року. Суд задовольнив дане клопотання та відклав розгляд скарги на 20.12.2023 року. Однак, будучи обізнаним про розгляд скарги приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, жодних заяв, клопотань до суду не надав.

У рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", вказано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи обмежені строки розгляду скарги, обізнаність приватного виконавця про розгляд даної скарги, суд дійшов висновку про можливість її розгляду за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про те, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В, відкрито виконавче провадження № 72642353, з примусового виконання судового наказу № 357/88/23, виданого 17.04.2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоцерківвода» заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 7005,61 грн., а також судових витрат в розмірі 248,10 грн. (а.с. 7)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 31.08.2023 року в межах ВП № 72642353, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 8248,29 грн. (а.с. 23)

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється особою з інвалідністю ІІІ групи з 27.0.2023 року, інвалідність встановлена довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 1067799 (а.с. 9) та отримує державну соціальну допомогу, як особа, яка не мають права на пенсію та особа з інвалідністю ІІІ групи в розмірі 2100,00 грн. (а.с. 13).

Судом встановлено, що на картковий рахунок № НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 нараховуються соціальні виплати (а.с. 8).

Встановлено, що у 27.09.2023 року ОСОБА_1 направив приватному виконавцю Говорову П.В. заяву про зняття арешту, до якої долучив копію паспортних документів, а також копію довідки МСЕК та довідку АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 10).

З відповіді № 72642353/4546 від 03.10.2023 року вбачається, що приватний виконавець Говоров П.В. розглянув заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів по виконавчому провадженню № 72642353, в якій зазначив що ані боржником, ані банківськими установами не надано інформації про наявність у боржника рахунків зі спеціальним режимом використання, тому відсутні законні підстави для зняття арешту з коштів згідно ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 11-12).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Наведені норми права визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на які накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно наданої виписки АТ КБ «Приватбанк» по картковому рахунку НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 вбачається, що за період з 01.01.2023 року по 07.08.2023 року на вказаний рахунок було нараховано виключно соціальні виплати (а.с.8). Та дану виписку ОСОБА_1 надав приватному виконавцю, що підтверджено описом вкладення до цінного листа (а.с.10).

В даному випадку, дійсно, банк не повідомив приватного ОСОБА_2 про цільове призначення коштів на рахунку ОСОБА_1 та не повернув постанову про арешт коштів без виконання. Однак, суд звертає увагу, що боржником ОСОБА_1 було направлено приватному виконавцю заяву про зняття арешту, до якої долучено докази в підтвердження нарахування Управлінням соціального захисту на вказаний рахунок лише соціальної допомоги, інших надходжень коштів на даний рахунок не було. Тобто, виконавець Говоров П.В. під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.09.2023 року мав достовірну інформацію та доказ, що з 01.01.2023 р. на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ КБ «Приватбанк» надійшли лише три соціальні виплати із Соціального фонду.

Отже, станом на 03.10.2023 року виконавець був обізнаний, що піддав арешту кошти на які заборонено законом накладати арешт, але неправомірно відмовив боржнику ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про зняття арешту з рахунку де знаходяться лише соціальні виплати. Таким чином, приватний виконавець не вжив необхідних заходів та надав формальну відповідь про неможливість зняття арешту, у зв`язку із відсутністю доказів, що належний боржнику рахунок має спеціальний режим використання.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 15, 260-2641, 447, 450, 451 ЦПК України , суд -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити вимоги скарги.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 72642353 неправомірними.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 31.08.2023 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича у виконавчому провадженні № 72642353 про арешт коштів боржника, в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, як державну допомогу особам, які не мають права на пенсію та інвалідам на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 21.12.2023 року

Суддя О. Я. Ярмола