Справа №694/1530/21
провадження № 4-с/694/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.,

секретаря судового засідання Матвієнко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) в інтересах якого діє адвокат Кучер Юлія Вікторівна (вул. Симоненка 5 оф. 14-1, м. Черкаси, 18001, , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суб`єкт оскарження: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (адреса: вул. Вернигори 4, м. Черкаси, Черкаська область, 18007, тел. , , електронна адреса: ), стягувач ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника,

встановив:

30.05.2023 року до Звенигородського районного суду надійшла скарга адвоката Кучер Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника в якій скаржник просить поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_6. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_6, якою накладено арешт на кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_4 , відкритому у філії АТ « Держаний експортноімпортний банк України (УКРЕКСІМБАНК)» у м. Черкасах на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в частині надходження заробітної плати. Зобов`язати головного державного виконавця державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт накладений постановою про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_6, з коштів, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_4 , відкритому у філії АТ «Держаний експортно-імпортний банк України (УКРЕКСІМБАНК)» у м. Черкасах в частині надходження заробітної плати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 дізнався з Єдиного реєстру боржників, що відносно нього відкрито виконавче провадження за № НОМЕР_6 Черкаським відділом ДВС у Черкаському районі Черкаської області про стягнення з нього аліментів на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області в справі № 694/1530/21. 15 травня 2023 року представник скаржника - адвокат Кучер Ю.В. звернулась до Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської і області з метою отримання постанови про відкриття виконавчого провадження на постанови про арешт коштів боржника. Відповіді на вказаний запит не отримано. Скаржник постанову про відкриття провадження та про арешт коштів боржника не отримував. Скаржник працює водієм навантажувача складу готової продукції складського господарства управління виробництвом ТОВ «Національна горілчана компанія». Для отримання заробітної плати скаржником відкрито картковий рахунок в АТ «Державний експортно-імпортний банк України (Укрексімбанк)», зарплатний рахунок одержувача НОМЕР_5 . На

даний час на вказаний рахунок скаржника накладено арешт відповідно до постанови державного виконавця у ВП НОМЕР_6, у зв`язку з чим скаржник позбавлений всіх засобів для існування, оскільки заробітна плата є єдиним джерелом доходу скаржника. 22 травня 2023 року скаржник звернувся із заявою до начальника Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області, в якій просив зняти арешт з коштів, накладений у виконавчому провадженні НОМЕР_6 постановою державного виконавця про арешт коштів боржника, які знаходяться на зарплатному рахунку ОСОБА_1 в АТ «Державний експортно-імпортний банк України Укрексімбанк» НОМЕР_5 . Результат розгляду вказаної заяви скаржнику невідомий. Скаржник вважає, що накладення арешту на зарплатний картковий рахунок є протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

20.06.2023 року до початку судового засідання на електронну адресу суду надійшов відзив від Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області від 20.06.2023 року №22660/8 в якому державний виконавець Капшитар В.О. просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що 18.11.2019 з метою реального та своєчасного виконання рішення суду державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника № 53370738 та направлена до відповідних банківських установ на виконання. 23.09.2022 з метою реального та своєчасного виконання рішення суду державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника № НОМЕР_6 та направлена до відповідних банківських установ на виконання. Згідно зі статтею 73 Закону існує вичерпний перелік підстав, щодо коштів на які не може бути звернено стягнення. Оскільки, у боржника відсутні жодні підтверджуючі документи з вищезазначених підстав для зняття арешту з коштів у Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відсутні підстави для задоволення вимог, які зазначені в заяві.

Скаржник та його представник адвокат Кучер Ю.В. в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник скаржника адвокат Кучер Ю.В. надіслала заяву в якій просить судове засідання провести без її участі.

Представник Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився. Просить розгляд скарги проводити без його участі.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.10.2021 року позов ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30 серпня 2021 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі вказаного рішення Звенигородським районним судом Черкаської області в справі №694/1530/21, було видано виконавчий лист, на підставі якого Черкаським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрито виконавче провадження.

В ході виконавчого провадження 23.09.2022 з метою реального та своєчасного виконання рішення суду державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника № НОМЕР_6.

З довідки виданої ТОВ «Національна горілчана компанія» від 16.05.2023 року №924 вбачається, що ОСОБА_1 працює водієм навантажувача складу готової продукції

складського господарства управління виробництвом ТОВ «Національна горілчана компанія»

Згідно довідки АТ «Державний експортно-імпортний Банк України» вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок №НОМЕР_5 , призначення платежу «Зарахування коштів».

ОСОБА_1 звертався до Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)з заявою про зняття арешту з рахунку, який відкритий в АТ «Державний експортно-імпортний Банк України»для отримання заробітної плати, однак відповіді на подану заяву не отримав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на

які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або

тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем накладений арешт на рахунок №№ НОМЕР_5 , відкритий у АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на ім`я ОСОБА_1 .

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статусу вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 03.02.2021 року в справі № 756/1927/16-ц (провадження № 61-10611св20).

Таким чином, згідно зі ст.52 вказаного Закону, покладений обов`язок на банк, а саме на АТ «Державний експертно-імпортний банк України», визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, що свідчить про те, що постанови виконавця про накладення арешту на кошти боржника на вказаний рахунок виконані, банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Таким чином, виходячи із дослідженого, суд вважає, що державним виконавцем правомірно винесено постанови про арешт коштів боржника. Доводи останнього про визнання неправомірними дій виконавця, зобов`язання зняти арешт з рахунку боржника та скасувати постанову про арешт коштів є необґрунтованими, оскільки накладаючи арешт на грошові кошти боржника, який не виконав рішення суду, державний виконавець в постанові зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт

коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Отже, виконавцем при винесенні вказаних постанов не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження». Боржник ОСОБА_1 не довів, що надавав державному виконавцю достатніх документів на підтвердження того, що його рахунок, на який накладено арешт, має спеціальний режим використання, а також, що така інформація надходила до державного виконавця від АТ «Державний експертно-імпортний банк України», в якому відкрито відповідний рахунок. При цьому слід зазначити, що виконавець самостійно не може знати чи поширюється на певний рахунок спеціальний режим. Законодавство покладає таку функцію на фінансову установу. Отримуючи постанову про арешт коштів, фінансова установа не накладає арешт на кошти, що знаходяться на спеціальних рахунках, та повідомляє про це виконавця.

Тому відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця або прийнятих ним рішень, а також зобов`язання АТ «Державний експертно-імпортний банк України» розблокувати вказані рахунки.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05 липня 2012 року Європейський суд з прав людини повторює, що п.1 ст.6 Конвенції,inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в постанові від 10 вересня 2018 року у справі №905/3542/15.

Відповідно до ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На підставі наведеного, суд вважає можливим поновити строк звернення до суду з даною скаргою.

Напідставі наведеного, ст.129-1 Конституції України, ст. ст. 18, 19, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», та, керуючись ст.ст. 18, 127, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з даною скаргою.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) в інтересах якого діє адвокат Кучер Юлія Вікторівна (вул. Симоненка 5 оф. 14-1, м. Черкаси, 18001, , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суб`єкт оскарження: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (адреса: вул. Вернигори 4, м. Черкаси, Черкаська область, 18007, тел. , , електронна адреса: ), стягувач ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне

оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали суду складено 20.06.2023.

Суддя Д.І. Сакун