КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2672/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратегія» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у справі №2-4975/2010 за позовом Акціонерного банку «Банк Регіонального Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2021 року до суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратегія» подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року у справі №2-4975/2010 позов АБ «Банк Регіонального Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року задоволено частково.

На виконання рішення суду виданий виконавчий лист №2-4975/10.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року задоволено заяву ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», замінено сторону (стягувача) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2016 року задоволено заяву ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та замінено сторону (стягувача) з ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» на ТОВ «Колекторська компанія «Гарант».

28 травня 2015 року на підставі виконавчого листа Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №47688021.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року не виконано.

31 серпня 2018 року між ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» та ТОВ «Юридична компанія «Стратегія» укладено Договір №1 про відступлення права вимоги за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року, у відповідності до якого ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» відступило на користь ТОВ «Юридична компанія «Стратегія» права вимоги за вказаним кредитним договором.

Актом приймання-передачі документів від 31 серпня 2018 року ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» передало ТОВ «Юридична компанія «Стратегія» матеріали кредитної справи за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року.

Отже, права первинного кредитора ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» перейшли до нового кредитора ТОВ «Юридична компанія «Стратегія», у зв`язку з чим стягнення коштів з боржника на підставі судового рішення повинно стягуватись на користь нового кредитора - ТОВ «Юридична компанія «Стратегія».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратегія» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено.

Замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-4975/10, виданого 29 листопада 2010 року Дарницьким районним судом м. Києва на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2010 року у справі №2-975/2010 за позовом Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 112 995,94 грн та судових витрат в розмірі 1 820 грн, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратегія».

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на обов`язкову підставу для скасування, оскільки суд ухвалив рішення у його відсутність, не повідомивши належним чином. А також з тих підстав, що у заявника відсутнє правонаступництво.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження місцевий суд виходив з її обґрунтованості, оскільки правонаступником зобов`язаньборжника, що виникли на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва у справі №2-4975/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк Регіонального Розвитку» заборгованості за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року у розмірі 112 995,94 грн та судових витрат у сумі 1 820 грн, є заявник на підставі договору №1 від 31 серпня 2018 року, що укладений між ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «СТРАТЕГІЯ» про відступлення права вимоги за кредитним договором № 20/КД-003П від 13 серпня 2007 року.

Проте, такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Встановлено, що 26 жовтня 2010 року Дарницьким районним судом міста Києва у справі №2-4975/2010 постановленорішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк Регіонального Розвитку» заборгованості за кредитним договором у розмірі 112 995,94 грн та судових витрат у розмірі 1 820 грн.

На виконання вказаного рішення суду 29 листопада 2010 року було видано виконавчий лист №2-4975/2010.

20 листопада 2013 року між АБ «Банк Регіонального Розвитку», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Національним банком України укладено договір про передавання в управління непроданих активів, згідно якого банк передав в управління управителю наявні на балансі активи, в тому числі й кредитний договір № 20/КД-003П від 13 серпня 2007 року та додаткові угоди до нього, а також договори, що забезпечували його виконання, а управитель прийняв в управління дані активи та отримав право володіти, користуватися та розпоряджатися ними.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 березня 2015 року у справі № 753/1229/15-ц, яку залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 квітня 2015 року, ухвалено замінити сторону (стягувана) за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 жовтня 2010 року його правонаступником - ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М».

30 вересня 2015 року між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» укладено договір №052 про відступлення права вимоги за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2016 року у справі №753/11894/16-ц, ухвалено замінити сторону (стягувана) за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 жовтня 2010 року з ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» на ТОВ «Колекторська компанія «Гарант».

30 серпня 2018 року між ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» та ТОВ «Юридична компанія «СТРАТЕГІЯ» укладено договір №1 про відступлення права вимоги за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року, у відповідності до якого ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» відступило на користь ТОВ «Юридична компанія «Стратегія» права вимоги за кредитним договором № 20/КД-003П від 13 серпня 2007 року.

17 серпня 2021 року ТОВ «Юридична компанія «Стратегія» звернулось до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просило суд замінити стягувача ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратегія».

Згідно приписів статті 442 ЦПК України, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21 березня 2019 року у справі №910/13400/18, що 26 вересня 2019 року набрало законної сили, позовні вимоги Національного банку України до ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності задоволено.

Визнано недійсним договір №052 від 30 вересня 2015 року про відступлення право вимоги (цесії-), укладений між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року; зобов`язано ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» повернути ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» документи, отримані згідно договору № 052 від 30 вересня 2015 року про відступлення право вимоги (цесії), укладеного між ТВО «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року, а саме: оригінал кредитного договору № 20/КД-003П від 13 серпня 2007 року з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями, договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів, усі інші документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (Управителем від Банку на підставі Договору про передавання в управління непроданих активів від 20 листопада 2013 року) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; документи, що пов`язані із виконанням кредитного договору.

Вказаним рішенням господарського суду встановлено, що договір №052 від 30вересня 2015 року про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року, на підставі якого ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 20/КД-003П від 13 серпня 2007 року, є недійсним та до нього застосовуються наслідки недійсності правочину, встановлені нормами Цивільного кодексу України.

В силу приписів частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (частина перша статті 236 Цивільного кодексу України).

Таким чином, в силу приписів статті 216 Цивільного кодексу України, набуття права вимоги заявником за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року на підставі договору №1 про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, укладеним 31 серпня 2018 року між ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» та ТОВ «Юридична компанія «Стратегія» є протиправним, оскільки визнаний судовим рішенням правочин - договір №052 від 30 вересня 2015 року про відступлення права вимоги (цесії) не створює юридичних наслідків, тобто договір №1 про відступлення права вимоги за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року, укладений 31 серпня 2018 року між ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» та ТОВ «Юридична компанія «СТРАТЕГІЯ», є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, належним кредитором за кредитним договором №20/КД-003П від 3 серпня 2007 року станом на дату постановления оскаржуваної ухвали та на даний час є ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», яке набуло право вимоги до боржника за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року згідно договору про передавання в управління непроданих активів, укладеному 20 листопада 2013 року між АБ «Банк Регіонального Розвитку», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Національним банком України, а не ТОВ «Юридична компанія «Стратегія».

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до помилкового висновку про обґрунтованість заяви, оскільки правочин, на який заявник посилається як на підставу свого правонаступництва, визнаний недійсним, внаслідок чого у заявника таке право не виникло, а його відсутність є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони її правонаступником.

Щодо неналежного повідомлення боржника про день та час судового засідання.

Згідно норм статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно приписів статті 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Системний аналіз вказаних статей ЦК України дає підстави для висновку, що належним повідомленням учасника справи про її розгляд є або судова повістка з підписом учасника справи про її отримання, або зворотне поштове повідомлення з відміткою провручення поштового відправлення з судовою повісткою, або зворотне поштове повідомлення з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою або про відмову від отримання судової повістки (поштового відправлення).

Однак, матеріали даної справи не містять жодних доказів належного повідомлення боржника про дату та час проведення судового засідання у даній справі.

Так, на аркуші справи 63 міститься супровідний лист про направлення копії ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року про призначення до розгляду заяви ТОВ «Юридична компанія «СТРАТЕГІЯ» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

Аркуш справи 65 містить роздруківку із сервісу АТ «Укрпошта» «Трекінг поштових відправлень» щодо відправлення за № 904 з поміткою олівцем «Сичов».

Проте, матеріали справи не містять доказів отримання вказаного поштового відправлення ОСОБА_1 , тобто зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення або конверту, повернутого на адресу суду із відміткою про неможливість вручення даного поштового відправлення адресату.

При цьому, за фактичною адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 , значився поштовий індекс: 02088. Натомість у вказаній роздруківці із сервісу АТ «Укрпошта» «Трекінг поштових відправлень» щодо відправлення за № 904 з поміткою олівцем «Сичов» (арк. справи 65) зазначено індекс адресата: 01033, однак вказане відправлення згодом було перенаправлено до поштового відділення за місцем обслуговування із індексом: 01054.

Вказані поштові відділення обслуговують центральну частину міста Києва поблизу бульвару Тараса Шевченка, вулиці Жилянської, Льва Толстого та Олеся Гончара, що підтверджується інформацією, що розміщена на офіційному сайті АТ «Укрпошта» та перебуває у публічному доступі в мережі інтернет: Пошук відділень Укрпошта (ukrposhta.ua), а не лівобережну частину міста Києва, зокрема й Дарницький район міста Києва, в якому й розташована вулиця Леніна (теперішня назва - Євгенія Харченка), на якій зареєстрований та проживає Боржник.

Таким чином, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду заяви ТОВ «Юридична компанія «Стратегія» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення узв`язку з порушенням норм процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року - скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратегія» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у справі №2-4975/2010 за позовом Акціонерного банку «Банк Регіонального Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №20/КД-003П від 13 серпня 2007 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді О.Ю. Матвієнко

Я.С. Мельник