Справа № 539/2783/23
Провадження № 2-о/539/90/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., ознайомившись в приміщенні суду в місті Лубни заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю батька та сина, заінтересована особа: ОСОБА_2

встановив:

26.06.2023 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Лиска П.О. звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з заявою, в якій просить: встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з серпня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до абзацу першого п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Згідно вимог ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Дана заява складена з порушеннями вимог, передбачених ст. ст. 175, 177, 318 ЦПК України.

Так, пунктами 5, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Одночасно у заяві не зазначається мета встановлення факту, чи оспорюється факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Вимога про зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту є обов`язковою, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки, так як встановлення юридичного факту має відбуватися лише з метою захисту чи визнання конкретного права заявника. Від мети встановлення юридичного факту також залежить коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі.

Також, у заяві не зазначена конкретна мета встановлення вказаного факту, а лише зазначено з метою врегулювання сімейних правовідносин та застосування у майбутньому правових наслідків.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, метою фізичної особи звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог ст. 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки.

У судовому порядку встановлюються лише ті факти, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, однак у даній заяві не зазначено виникнення, зміна або припинення яких саме конкретних особистих чи майнових прав заявника залежить від встановлення факту і для охорони яких саме конкретно прав та інтересів заявника або створення умов здійснення яких особистих немайнових чи майнових прав подано до суду вказану заяву.

Таким чином заявнику пропонується уточнити мету встановлення вказаного факту та визначитись з колом заінтересованих осіб.

Також в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, матеріали справи не містять підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Оскільки, заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати заявнику строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175-177, 185, 318 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю батька та сина, заінтересована особа: ОСОБА_2 , залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених недоліків строк тривалістю сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява буде йому повернута. Повернення заяви у такому випадку не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Я.В. Просіна