Справа №939/276/22
Провадження №2/279/553/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., за участі третьої особи ОСОБА_1 , розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №939/276/22 за позовом Органу опіки та піклування Немішаївської селищної ради Київської області до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав зазначивши, що відповідач у справі, ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З матір`ю дитини відповідач розлучився в червні 2017 року і з цього часу своїх батьківських обов`язків не ввиконує. Матір дитини, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вихованням ОСОБА_3 займалась її бабуся, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . В даний час дитина влаштована в сім`ю родичів ОСОБА_1 . Відповідач у справі з жовтня 2018 року відбуває покарання в Коростенській ВК №71, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитии, як складову виховання, не спілкується з донькою, не забезпечує дитині необхідного медичного догляду, ліквання, не готує до самостійного життя, не надає дітям доступу до культурних, інших духовних цінностей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язкам, Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, причини неявки не повідомив. Разом з тим, як вбачається з заяви ОСОБА_2 він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_3 .

Третя особа в судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір дитини, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_6 дитина проживала у бабусі, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом начальника служби у справах дітей Немішаївської селищної ради від 04.01.2021 року №01-39-11 ОСОБА_3 була поставлена на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах та тимчасово влаштована в сім`ю родичів/знаймих ОСОБА_1 .

Відповідач після розлучення з ОСОБА_4 (червнень 2017 року) вихованням доньки не займається, з жовтня 2018 року відбуває покарання в Коростенській ВК №71, з донькою відносин не підтримує, не цікавиться її життям та здоров`ям, не проявляє до дитини батьківської турботи, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Вищевказані обставини стверджуються висновком слубжи у справах дітей Немашаївської селищної ради, з якого вбачається доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; рішенням виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області №256 від 01.06.2021 року, яким затверджено висновок слубжи у справах дітей Немашаївської селищної ради з питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з заяви ОСОБА_2 , яка посвідчена начальником Коростенської ВК №71, останній відмовився від своїх батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст.164 СК України та враховуючи інтереси малолітніх мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із дітьми, не виховує їх, не цікавиться їх життям та здоров`ям, та яка, знаючи про наявність в суді позову про позбавлення її батьківських прав, в судове зсідання не з`явилась, натомість подала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, свідчить про її байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Судові витрати підлягають стягненю відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.164 СК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Повний текст рішення виготовлено 27.06.2023 року.

Сторони:

Позивач - орган опіки та піклування Немішаївської селищної ради Київської області, місце знаходження: смт. Немішаєве, вул. Садова, 3, Бучанський район, Київська область .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Третя особа - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом