Справа№592/7444/23
Провадження №2/592/1703/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Супруна Дмитра Володимировича до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

установив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвоката Супрун Д.В. звернувся до суду з даним позовом та вказав проте, що 09.04.2020 року позивача прийняли на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг». 11.08.2022 року позивача звільнили з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» за власним бажанням. Відповідач останнім часом виплачував заробітну плату не регулярно, а згодом перестав платити. Внаслідок чого станом на день звільнення за Відповідачем утворилася заборгованість в сумі 37 202,19 грн., яку виплатити позивачу відмовилися. На звернення позивача до відповідача щодо отримання довідки про загальну суму заборгованості по заробітній платі, отримано усну відповідь, що такі довідки не видаються, оскільки сума заборгованості по заробітній платі підтверджується виданими працівнику корінцями, які є розрахунковими листами. Позивач вже звертався до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Рішенням від 20.02.2023 року по справі №592/10692/22 року позовну заяву задоволено, стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі. 19.05.2023 року на виконання вищевказаного рішення суду, відповідач розрахувався перед позивачем у повному обсязі. Середній заробіток слід обраховувати за період з 12.08.2022 р. по 12.02.2023 р. включно та виходити з того, що заробітна плата позивача за два останні місяці, що передували звільненню становить: за червень 2022 року 6 700 грн., за липень 2022 року 6 700 грн., що в сумі складає 13 400 грн. Позивач звільнився у серпні 2022 року, а отже фактично відпрацьовані робочі дні слід брати за червень 2022 року (22 р.д.) та липень 2022 року (21 р.д.), що складає 43 р.д. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 13 400 грн. / 43 р.д. = 311,63 грн. Затримка виплати заробітної плати, склала 130 днів (з наступного робочого дня після звільнення (12.08.2022 р. по 12.02.2023): серпень 2022 р. - 13 р.д., вересень 2022 р. - 22 р.д., жовтень 2022 р. - 21 р.д., листопад 2022 р. - 22 р.д., грудень 2022 р. - 22 р.д., січень 2023 р. - 22 р.д., лютий 2023 р. - 8 р.д., враховуючи п`ятиденний робочий день. Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню становить (311,63 грн.* 130 днів) = 40 511,90 грн.

Тому просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь позивача, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, в сумі 40 511,90 грн.

Представник відповідача - АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» подав відзив на позов, в якому зазначає, що не погоджується з визначеним розміром середньоденної заробітної плати в сумі 311,63 грн. та стягненням середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 40 511,90 грн. Позивач звільнилася 11.08.2022р., а фактичний розрахунок проведений 19.05.2023р., таким чином період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить з 12.08.2022р. по 08.02.2023р. Таким чином, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для Позивача необхідно виходити із робочих днів Товариства, з урахуванням Наказу № 82, що станом на 28.12.2023 року складе 99 робочих днів. Сума середньоденного заробітку Позивача складала 302,85 грн. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів). В даній справі сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні який може бути стягнутий дорівнює 26 953,65 грн. Зазначає, що затримка виплати заробітної плати Позивачу виникла не з вини Товариства, а у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Як вбачається з листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року. Також, 30.11.2022 року, 24.01.2023 року, 13.02.2023 року Сумською Торгово-промисловою палатою було видано AT «CMHBO - ІНЖИНІРИНГ» сертифікати, якими засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Тому просить відмовити або зменшити розмір стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 3 000 грн.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.04.2020 по 11.08.2022 перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (а.с. 7).

19.05.2023 Товариством було перераховано ОСОБА_1 37 202,19 грн. погашення боргу за рішенням суду 592/10692/23 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Наказом № 82 від 07.10.2022р. встановлений факт дії в Товаристві режиму неповного робочого часу, а саме триденного робочого тижню з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022 р. (а.с.21) Крім того, наказом Товариства № 105 від 26.12.2022р. «Про режим роботи AT в січні 2023 року» (зі змінами внесеними наказом Товариства № 1 від 04.01.2023р.) встановлено на січень 2023 року неповний робочий тиждень для всіх працівників AT з наступними робочими днями: 16 січня, 17 січня, 18 січня, 23 січня, 24 січня, 25 січня, 30 січня, 31 січня. (а.с.22)

Так, представник позивача вважає, що середній заробіток слід обраховувати з 12.08.2022 р. по 12.02.2023 р., натомість представник відповідача вважає час затримки розрахунку при звільненні становить з 12.08.2022р. (перший робочий день Товариства після звільнення Позивача) по 08.02.2023р. (останній робочий день Товариства, що передує дню фактичного розрахунку, але не більше ніж за шість місяців)

Суд погоджується із доводами представника відповідача в цій частині, що середній заробіток слід обраховувати за період з 12.08.2022р. (перший робочий день Товариства після звільнення Позивача) по 08.02.2023р. (останній робочий день Товариства, що передує дню фактичного розрахунку, але не більше ніж за шість місяців).

Таким чином, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для ОСОБА_1 необхідно виходити із робочих днів Товариства, з урахуванням Наказу № 82 від 07.10.2022 та наказу № 105 від 26.12.2022р., що станом на 08.02.2023 складає 89 робочих днів, а саме: серпень 2022 року - 14 робочих днів, вересень 2022 року - 22 робочих дні, жовтень 2022 року - 15 робочих днів, листопад 2022 року - 14 робочих днів, грудень 2022 року - 12 робочих днів., січень 2023 року 8 робочих днів, лютий 2023 року- 4 робочих дні.

Згідно довідки № 16-07/297 від 19.06.2023 року сума середньоденного заробітку ОСОБА_1 становить 302,85 грн. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів) (а.с.20)

Тому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 26 953, 65 грн., з яких підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір (відповідно до вимог Податкового кодексу України).

Однак, виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи розмір заборгованості по заробітній платі позивача який становив 37 202,19 грн., тому враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року №716/9584/15-ц, суд вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у меншому розмірі.

Встановлений ст.117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

Відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому ст. 117 КЗпП України.

Доводи представника АТ «СМНВО - Інжиніринг» з приводу того, що товариство звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, адже це порушення допущено саме внаслідок військової агресії Росії проти України, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2021.02.0-7 є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), не заслуговують на увагу, так як роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Крім того, вимоги закону не змінювалися, діюче законодавство зобов`язує роботодавця своєчасно виплачувати працівнику заробітну плату.

Надані представником АТ «СМНВО - Інжиніринг» копії сертифікатів Сумської торгово-промислової палати стосуються зобов`язань відповідача, які не є предметом даного судового провадження та містять конкретні відомості про неможливість виконання конкретних зобов`язань, як то обмеження права виїзду за кордон військовозобов`язаних осіб чи заборона у здійсненні певних валютних операцій. Разом з тим, зазначені обставини жодним чином не свідчать про неможливість виконання зобов`язання із виплати заробітної плати. Відповідачем не надано жодних доказів неможливості виконання саме цього зобов`язання, як то відсутність грошових коштів та неможливість їх залучення чи то неможливість використання наявних грошових коштів.

Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь позивача середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 15 000 грн. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обов`язкові платежі).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 116 - 117 КЗпП України, ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Супруна Дмитра Володимировича до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 15 000 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич