ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Цвик А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі №381/4155/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

05.06.2023 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання по цивільній справі №381/4155/15-ц.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що після набрання рішенням суду у даній справі законної сили, представнику АТ КБ «Приватбанк» було направлено виконавчі листи у січні 2019 року, що вбачається із відповідей суду. У той же час, виконавчі листи було втрачено, на виконанні на даний час вони не перебувають. Крім того пропущено строки для пред`явлення їх до виконання, борг не погашено, що змушує заявника звернутись до суду з даною заявою.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але подав клопотання про розгляд справи за відсутності заявника та задовольнити заяву.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що проти вимог заяви заперечує.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, проте, їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 1 856,19 доларів США, що еквівалентно 44 437 грн. 19 коп., а саме: 1 184,38 доларів США по тілу кредиту; 0,21 доларів США по процентам; 279,30 доларів США пені; 10,44 доларів США штрафу; 381,86 доларів США штрафу. В іншій частині позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року вищевказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року вказану ухвалу суду апеляційної інстанції у частині вирішення позову про стягнення пені було скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 26 січня 2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" задоволено частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року у частині стягнення пені скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" пені у розмірі 20 000 грн. та судових витрат по 150 грн. з кожного. У задоволенні решти позовних вимог у цій частині відмовлено.

Як вбачається із відповіді Фастівського міськрайонного суду Київської області №05-10/176/20 від 04.08.2020 року, виконавчі листи по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості були направлені 02.01.2019 року.

У відповідності до листа Фастівського міськрайонного суду Київської області №05/09/551/23 від 10.03.2023 року, копію рішення та оригінали виконавчих листів по справі №381/4155/15-ц (3 примірника) було надіслано представнику ПАТ КБ «Приватбанк» Стаднікову Д.В. 14 січня 2019 року за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 104-А.

Відповідно до листа Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.03.2023 року №19058-3, виконавчий документ на виконанні у відділі не перебуває, виконавчі провадження з виконання виконавчого листа №381/4155/15-ц не виявлено.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 23.05.2022 року, виконавчі листи на адресу стягувача не надходили та до відділу не пред`являлися, втрачені при поштовій пересилці. При цьому, борг не погашено, рішення суду не виконано.

Заявник обґрунтовує вимоги даної заяви втратою виконавчих документів при пересилці.

Стосовно вимог заяви про поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання варто вказати наступне.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання є поважні, об`єктивні причин пропуску такого строку.

Водночас, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заявник обґрунтовує вимоги заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання втратою такого виконавчого документа при пересилці та пропущенням, у зв`язку з цим, терміну для пред`явлення листа до виконання.

Остаточне рішення у даній справі було прийнято та набрало законної сили 26 січня 2017 року, виконавчі листи було направлено представнику стягувача у січні 2019 року. З цього часу до березня 2023 року стягувачем не було вчинено жодних дій, направлених на встановлення знаходження виконавчих документів в уповноваженого представника, пред`явлення у встановлені строки виконавчих листів до виконання, звернення до суду із видачею дублікатів виконавчих документів.

Таким чином, заявником не обґрунтовано неможливість стягувача звернення до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження у строки, встановлені для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов`язковим до виконання.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, як визначено Законом України «Про виконавче провадження».

В той же час, суд вважає за необхідне вказати заявнику на те, що якщо законом визначений порядок та, зокрема, строки для вчинення певних дій, такі строки в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинні дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та підлягають доведенню в силу принципів змагальності та диспозитивності, визначених положеннями ст.ст. 12, 13, 82 ЦПК України.

Таким чином, заявником не надано жодних доказів, що підтверджують поважність причин, з яких ним було пропущено строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання, у зв`язку з чим заява у вказаній частині не підлягає задоволенню.

Стосовно вимог заяви про видачу дублікатів виконавчих листів варто вказати наступне.

До дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку (п.17.4 Перехідних положень ЦПК України).

За положеннями вказаного процесуального закону, враховуючи пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання та відсутність підстав для їх поновлення, видати дублікати виконавчих листів неможливо, що є підставою для відмови у задоволені заяви.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

На підставі вищевикладеного, у задоволенні заяви слід відмовити у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі №381/4155/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.

Ухвалу суду виготовлено 21.06.2023 року