ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5609/23 Справа № 185/2127/23 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М.М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лісневської Катерини Сергіївни на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що рішеннями Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 року з нього на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн., починаючи з 12.02.2020 року та до досягнення дитиною трьох років, та на утримання малолітнього сина, ОСОБА_4 , аліменти у розмірі 3500 грн., починаючи з 12.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, після ухвалення відповідного рішення фізичний стан позивача змінився - він постійно хворіє, а також не має постійного місця роботи, не перебуває на обліку як безробітний, у зв`язку з чим йому стало складно сплачувати вказані аліменти та утворилася заборгованість по останнім.

Просив зменшити розмір аліментів на утримання відповідачки з 2000 грн. до 1000 грн щомісячно, починаючи з 12.02.2020 року та до досягнення дитиною трьох років, а також на утримання малолітньої дитини з 3500 грн. до 2000 грн., починаючи з 12.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: зменшено розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №185/1082/20 від 24 червня 2021 року, з розміру 3500 грн. щомісячно до 2000 грн. щомісячно, з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . Також просила розглядати справу без участі відповідача та її представника і вирішити питання про стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати у вигляді судового збору та витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема зазначає, що обставини, на які посилається ОСОБА_2 , як на підставу для зменшення розміру аліментів існували на момент ухвалення рішення відповідно до якого такі аліменти стягуються. Нових доказів, які б підтверджували зміну матеріального чи сімейного стану позивача суду не надано, як і не надано доказів погіршення стану його здоров`я. Наголошує, що позивач є працездатного віку, протипоказань щодо працевлаштування не має, утримує пасіку, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною в силу положень ч.6 ст. 19 ЦПК України та розглядається в спрощеному порядку, а ціна позову складає менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи із того, що ціна позову визначена сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (стаття 176 ч.1п.3), розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі від 24 червня 2021 року ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 12 лютого 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, та на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 12 лютого 2020 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Відповідно копії індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-7, станом на 11 липня 2022 року позивач не отримував жодного офіційного доходу.

Відповідно довідці №149 від 01 серпня 2022 року позивач не перебуває на обліку в Устинівській районній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості.

Згідно із відомостями про доходи позивача з 1 кварталу 2020 року по 1 квартал 2022 року, позивач останній раз отримував заробітну плату у першому кварталі 2020 року у розмірі 7479,59 грн. та звільнився з роботи у лютому 2020 року.

Окрім цього, позивач має проблеми зі здоров`ям, а саме протягом останніх 10 років хворіє, неодноразово лікувався у зв`язку із виразковою хворобою 12-палої кишки. Вказане підтверджується копією виписки №2465 із медичної карти амбулаторного хворого від 12.12.2022 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належними та допустимим доказами доведено підстави для зменшення розміру аліментів які стягуються з нього за рішенням суду на утримання неповнолітнього сина. З приводу відмови у зменшенні розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання відповідачки зазначав, що строк їх сплати на момент ухвалення рішення пройшов, оскільки дитина досягла трирічного віку.

Із такими висновками суду першої інстанції можливо погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).

Отже, враховуючи встановлений частиною першою статті 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивач звернувся до суду із вимогами щодо зменшення розміру аліментів стягнутих з нього за рішенням суду від червня 2021 року. При цьому наголошував на тому, що він не має роботи та його стан здоров`я погіршився. Зокрема із виписки №2465 вбачається, що позивач з 12.12.2022 року по 23.12.2022 року перебував на лікуванні у стаціонарі у зв`язку із загостренням хронічних хвороб та йому прописано спеціальну дієту та рекомендації щодо уникнення фізичних навантажень.

Крім того, слід зазначити, що при ухваленні заочного рішення Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, суд не виходив із стану здоров`я ОСОБА_2 та його матеріального стану, а керувався лише пропорційністю та справедливістю.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позивачем доведено зміни його майнового стану через погіршення стану здоров`я, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання дитини.

Отже суд першої інстанції із врахуванням норм матеріального та процесуального права визнав доведеним факт погіршення матеріального стану позивача та погіршення стану його здоров`я після стягнення за рішенням суду аліментів, що є безумовними підставами для зміни розміру аліментів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, та вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що є підстави для зменшення розміру аліментів стягнутих із ОСОБА_2 на підставі рішення від 24.06.2021 року.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лісневської К.С. залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: