Справа № 461/3563/20 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/3362/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року у справі за заявою адвоката Шокало Володимира Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі, -

ВСТАНОВИЛА:

15 листопада 2022 року адвокат Шокало Володимир Степанович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі.

В обґрунтування вимог вказаної заяви покликався на те, що 16 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд розглянув справу №461/3563/20 та змінив рішення Галицького районного суду м. Львова за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про визнання непрамомірними дій та стягнення завданої шкоди. Суд, зокрема вирішив стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шкоду в розмірі 51561 гривень 24 копійки.

Вказував, що 21 лютого 2022 року Галицьким районним судом м. Львова було видано виконавчий лист про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шкоди у розмірі 51561 гривень 24 копійки, де боржником виступає Галицька митниця Держмислужби.

Стверджував, що вказаний виконавчий лист був скерований до виконання, однак, Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області листом №5-11-11/8095 від 30 червня 2022 року повідомила ОСОБА_1 про те, що резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому листі по справі №461/3563/20 передбачає стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 шкоду в розмірі 51561,24 гривень.

Зазначав, що у виконавчому листі по справі №461/3563/20 у відомостях про боржника визначено Галицьку митницю Держмитслужби. Таким чином, орган Державна казначейська служба України повідомила про те, що резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому листі не відповідає відомостям про боржника і, керуючись підпунктом 1 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, повернула виконавчий документ, як такий, що оформлений з порушенням встановлених вимог.

Просив привести виконавчий лист від 21 лютого 2022 року по справі №461/3563/20 у відповідність до вимог встановлених законом.

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року заяву адвоката Шокало Володимира Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі задоволено.

Виправлено помилку, допущену у виконавчому листі виданому Галицьким районним судом м. Львова 21 лютого 2022 року у справі № 461/3563/20, про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шкоди в розмірі 51561 гривень 24 копійки, вказавши боржником - Державну казначейську службу України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ; ).

Ухвалу суду оскаржила Державна казначейська служба України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визначив боржником у виконавчому провадженні Державну казначейську службу України.

Звертає увагу на те, що в описовій частині постанови Львівського апеляційного суду чітко зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заподіяну шкоду слід стягнути з Державної казначейської служби, та суд апеляційної інстанції зазначив, що матеріальна шкода підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Вважає, що у виконавчому листі боржником слід зазначити Державний бюджет України, як це вказано у резолютивній частині судового рішення на підставі якого видано виконавчий документ, а не вказувати орган який уповноважений на виконання такого судового рішення.

Просить змінити або скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року та вирішити питання по суті.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення - 26 червня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2021 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії Галицької митниці Держмитслужби щодо незабезпечення належного зберігання товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №1489/20900/18 від 04 березня 2018 року.

Визнано протиправними дії Галицької митниці Держмитслужби щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 25 лютого 2020 року.

Стягнуто з Державної казначейської служби (ідентифікаційний код 37567646) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шкоду в розмірі 51 561 гривень 24 копійок.

Стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.

Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2021 року стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі в сумі 22 770,40 гривень.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року апеляційні скарги Галицької митниці Держмитслужби та Державної казначейської служби України задоволено частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2021 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2021 року змінено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шкоду в розмірі 51 561 гривень 24 копійок.

Стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 7770 гривень.

Стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 3000 гривень витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В решті рішення суду залишено без змін.

21 лютого 2022 року Галицьким районним судом м. Львова було видано виконавчий лист про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шкоди у розмірі 51 561 гривень 24 копійки, де боржником виступає Галицька митниця Держмислужби.

Вказаний виконавчий лист був скерований до виконання, в той же час, згідно листа Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області №5-11-11/8095 від 30 червня 2022 року резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому листі по справі №461/3563/20 передбачає стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 шкоду в розмірі 51 561,24 гривень, однак, у виконавчому листі по справі №461/3563/20 у відомостях про боржника визначено Галицьку митницю Держмитслужби.

Таким чином, орган Державна казначейська служба України повідомила про те, що резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому листі не відповідає відомостям про боржника і, керуючись підпунктом 1 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, повернула виконавчий документ, як такий, що оформлений з порушенням встановлених вимог.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для виправлення помилки у виконавчому листі, оскільки з виконавчого листа вбачається, що у такому боржником, помилково, зазначено Галицьку Митницю Держмитслужби, замість Державної казначейської служби України.

З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, виходячи із наступних обставин.

Згідно ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Згідно з підпунктом п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації):

1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;

2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;

3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;

4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;

5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції визначив боржником у виконавчому листі Державну казначейську службу України при тому, що резолютивною частиною постанови Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року по справі №461/3563/20 передбачено: «стягнути з Державного бюджету України на користь Позивача шкоду в розмірі 51 561 гривень 24 копійок».

В той же час, як вбачається з мотивувальної частини постанови Львівського апеляційного суду, в ній зазначено: «У той же час, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заподіяну шкоду слід стягнути з Державної казначейської служби», а також «Отже, заявлена сума матеріальної шкоди підлягає стягненню з Державного бюджету України, а не з Державної казначейської служби, тому колегія суддів вважає, що в цій частині рішення суду першої інстанції слід змінити».

Крім цього, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 19 червня 2018 року в справі 910/23967/16, кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви Позивача виправити помилку, допущену у виконавчому листі виданому Галицьким районним судом м. Львова 21 лютого 2022 року у справі №461/3563/20, про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шкоди в розмірі 51561 гривень 24 копійки, шляхом зазначення боржником - Державну казначейську службу України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ; ).

За вказаних обставин, апеляційна скарга Державної казначейської служби України підлягає до часткового задоволення, ухвала Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року до скасування із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 червня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.