Справа № 354/425/21
Провадження по справі № 2/354/84/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Остап`юк М.В.,

з участю секретаря судового засідання Крицкалюк Я.М.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Яремчі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 липня 2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір про надання споживчого кредиту шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Позивачка вважає вказаний договір недійсним, оскільки договір нею не підписаний. Відтак, оспорюваний договір не є підписаний сторонами в порядку визначеному цивільним законодавством, а тому є нікчемним. Просить застосувати наслідки недійсності нікчемного одностороннього правочину до оформленого договору про споживчий кредит, встановивши, що даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У судове засідання Позивачка не з`явилася. У заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимог задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився. У поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позов відповідач вказує, що факт отримання та користування грошовими коштами відповідно до умов договору - позивачкою не заперечується. Договір укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором накладено на вказаний договір та інформація про підпис міститься в кінці договору. Тому вказаний договір є підписаний відповідно до вимог законодавства, відтак, позовні вимоги є необгрунтованими. Крім того, зазначив, що 27.07.2020 року здійснено переказ коштів, шляхом перерахування на банківську картку Клієнта НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», яку було вказано особисто Клієнтом в заяві на отримання Кредиту. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору, підтверджується копією Інформаційної довідки, складеної у відповідності до вимог законодавства, та яка містить усі необхідні реквізити, а саме Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію НБУ на здійснення переказів грошових коштів та внесений в Державний реєстр фінансових установ.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях

У відповідності до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 27.07.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір №2705237 про надання споживчого кредиту (далі - Договір), фінансова установа зобов`язалась надати позичальнику грошові кошти в сумі 7000 гривень 00 копійок строком на 30 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірах, визначених умовами Договору.

Згідно з підпункту 1.7.1, пункту 1.7, розділу 1 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за зниженою ставкою 3,66% відсотків річних.

Згідно з підпункту 1.5.2, пункту 1.5, 1 розділу Договору, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день від суми кредиту за час користування ним.

У Додатку 1 до Договору про надання споживчого кредиту у графіку платежів вказана дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, а саме 26.08.2020, сума кредиту - 7000,00 грн та сума нарахованих процентів - 21,00 грн. Графік підписаний Позивачкою шляхом проставлення Електронного підпису одноразовим ідентифікатором №973609 від 27.07.2020.

Зазначений кредитний договір укладений у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, відповідно до статті 627 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивачка заперечує дійсність Договору, оскільки порядок акцентування пропозиції Відповідачем не відповідає положенням абзацу третього частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», вважає, що Договір про надання позики, укладений між нею та Відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Згідно зі статтею стаття 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Статтею 207 ЦК України також визначено випадки коли правочин вважається укладеним у письмовій формі, а саме:

якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами;

або якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку;

або якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі статтею 6 Закону Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

У відповідності до статті 8 Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Статтями 3 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

У ході судового розгляду, судом встановлено, що Правила надання коштів у позику ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті.

Ці Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статтей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування , права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Згідно пункту 9.8, розділу 9 Договору, вказані Правила, що розміщені на Веб-сайті Відповідача та затверджені наказом №53 ОД від 16.01.2020. Уклавши цей договір, Позичальник підтвердила, що вона ознайомлена з правилами, повністю розуміє їх, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

В пункті 9,8, розділу 9 Договору, підписаного Позивачем, прямо зазначено, що Позичальник підтверджує отримання від Товариства до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені в законодавстві України. Інформація надана Фінансовою установою з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Позивачка ініціювала укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Відповідача.

Позивачка вчинила певну сукупність дій, спрямованих на отримання кредиту від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», тобто Позивачка самостійно для себе визначила необхідний для неї обсяг часу для ознайомлення з умовами та формою Договору, після чого проявила намір вступити з Відповідачем в договірні відносини на умовах визначених Правилами.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Позивачки для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

З огляду на те, що вказані правила є публічною офертою, то під час оформлення оспорюваного Договору з боку Кредитодавця не було порушено вимог законодавства щодо форми договору.

Більше того, Позивачка, звернувшись до Відповідача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» із заявою на отримання кредиту та, підписавши договір, засвідчила той факт, що вона обізнана з Правилами, які включають у себе умови кредитування та порядок укладення договору, а також з формою прийняття пропозиції та порядком підписання Договору і додатків до нього.

Крім того, Законом України «Про захист прав споживачів» та пунктом 7 Паспорту споживчого кредиту до оспорюваного Договору передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту підписання та отримання примірника цього Договору.

Проте, як вбачається з матеріалів справи Позивачка своїм правом відмовитися в односторонньому порядку від укладеного договору не скористалася, наслідком якого є також повернення виданого кредиту та сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за ввесь час користування грошовими коштами.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до частин першої, другої статті 89 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи доводи Позивачки та Відповідача, порядок та форму укладення оспорюваного Договору, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності та співставленні, Суд не знаходить порушень вимог цивільного законодавства з боку ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» при укладенні Договору, які б давали підстави для визнання вказаного правочину недійсним.

Зважаючи на викладене вище, позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню, оскільки Кредитний договір № 2705237 від 27.07.2020 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Законів України «Про захист прав споживачів», «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг».

Керуючись статтями 55, 61, 129 Конституції України, статтями 509, 525, 526, 530, 536, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»,зареєстроване місце знаходження: 03062, м. Київ, пр. Перемоги, 90-А, .

Дата складання повного тексту рішення 22.12.2023.

Суддя: М. В. Остап`юк