печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Головко Ю.Г.,

за участю секретаря судових засідань Солонухи Д.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Литвина А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання повернути незаконно списані кошти.

В С Т А Н О В И В:

06.05.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання повернути незаконно списані кошти в сумі 60000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що між ним та Банком було укладено договір про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування та видана пенсійна платіжна картка № НОМЕР_1 до 11/23 на його ім`я ОСОБА_2 14.09.2022 з його картки було незаконно списано 85721 грн. частина з яких 25721 грн. була переведена на нову карту позивача в той же день, 60 000 грн. відповідачем не повернуті позивачу, що і послугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2023 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Протокольною ухвалою суду від 05.04.2023 визначено належного відповідача у справі та залучено Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

14.04.2023 до суду надійшов відзив Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якому представник вказав на безпідставність вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем як клієнтом банку було розголошено стороннім особі інформацію, яка надала змогу ініціювати платіжні операції та поклала на позивача ризики збитків від виконання таких операцій.

Суд заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб .

Судовим розглядом встановлено, що між ОСОБА_3 та АТ «Ощадбанк» було укладено договір від 16.11.2009 № 9587 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою. На виконання вказаного договору позивачу був відкритий рахунок який в подальшому змінено на № НОМЕР_2 .

Виходячи зі змісту позовної заяви позивачем оспорюється операція зі списання коштів з рахунку, яка була здійснена 14.09.2022 об 11:09 на суму 60000 грн.

Судовим розглядом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 внесено відомості про те, що невстановлена особа шахрайськими діями 14.09.2022 приблизно о 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділа грошовими коштами у сумі 85 000 грн., які належали ОСОБА_1 , та присвоєно реєстраційний номер кримінального провадження № 002147. Органом досудового розслідування визначено Підрозділ дізнання Дарницького управління поліції Головного управління патрульної поліції у м. Києві.

Так, біля 11 години дня 14.09.2022, позивачу зателефонувала особа, яка назвалась працівником АТ «Ощадбанк», якій він повідомив дані з смс-повідомлень, що надійшли на його телефон. При зверненні до відділення АТ «Ощадбанк» для блокування своєї платіжної картки, позивачу стало зрозуміло, що шахрайськими діями з його пенсійної картки було знято кошти в сумі 60000 грн. та 25721 грн., остання сума була переведена на нову картку позивача. Розслідуванням подій АТ «Ощадбанк» встановлено, що шахраї від імені позивача перерахували на свою картку в ТАСКОМБАНК його кошти в сумі 60000 грн., двома траншами: зарахування 14.09.22 11:09 переказ ОСОБА_4 НОМЕР_3 переказ коштів з рахунку через UKR RYIV MOBILE BANKING 0001; 14.09.22 в 11:10 в сумі 29900 грн., 14.09.22 в 11:11 в сумі 29700 грн., всього переведено 59600 грн.

Так, згідно пояснень наданих сторонами судом встановлено, що позивач підтвердив повідомлення ним даних у телефонній розмові третім особам. Зокрема, 14.09.2022 за допомогою облікового запису ОСОБА_1 у системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад24/7» на підставі відповідних заяв були відкриті рахунки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 та проведені операції:

картка НОМЕР_6 (рахунок № НОМЕР_2 ) переказ між власними картками, отримувач НОМЕР_7 , сума - 60000, 00 грн., MOBILE BANKING, 14.09.2022 11:09; картка НОМЕР_6 (рахунок № НОМЕР_2 ) переказ між власними картками, отримувач НОМЕР_8 , сума - 25721, 00 грн., MOBILE BANKING, 14.09.2022 11:10;

картка НОМЕР_8 (рахунок № НОМЕР_4 ) зарахування переказу з власної картки, отримувач НОМЕР_9 , сума - 25721, 00 грн., MOBILE BANKING, 14.09.2022 11:10;

картка НОМЕР_7 (рахунок НОМЕР_5 ) зарахування переказу з власної картки, отримувач НОМЕР_9 , сума - 60000, 00 грн., MOBILE BANKING, 14.09.2022 11:09;

картка НОМЕР_7 (рахунок НОМЕР_5 ) перекази на картку Таскомбанку. Інформація про отримувача відсутня, отримувач НОМЕР_10 , суми - 29900, 00 грн. MOBILE BANKING, 14.09.2022 11:10; та сума 29700, 00 грн., MOBILE BANKING, 14.09.2022 11:11.

Вхід клієнта до мобільного банкінгу та проведення вищезазначених операцій згідно журналу повідомлень підтверджувались смс/Vider повідомленнями на фінансовий номер телефону ОСОБА_1 : НОМЕР_11 , що зазначений у договорі між банком та позивачем від 16.11.2009 № 9578 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою.

Таким чином, у відповідності до положень договору банківського рахунка від 16.11.2009 № 9587 між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 щодо обов`язковості для банка розпоряджень клієнта, відповідачем були правомірно проведені операції від 14.09.2022 по переказу коштів.

Пункт 140 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 №164 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачає обов`язок користувача не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 17 Закону України 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року «East/West Alliance Limited» проти України», Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року) (п.167 рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 3 статті 1066 ЦК України визначено, що банк не має права визначати та контролю напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові к; що знаходяться на банківському рахунку.

Нормою ч. 1 ст. 1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунку| укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах погоджених сторонами.

Згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного і розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Вказані норми законодавства зобов`язують банк до виконання розпоряджень клієнта про перерахування коштів з рахунку.

Відповідно до п. 2.11 Договору від 16.11.2009 № 9587, клієнт доручає банку без його додаткової згоди та розпорядження дебетувати картрахунок - списувати з картрахунку грошові кошти, що мають бути сплачені відповідно до п. 6.1.3 цього договору.

Згідно п. 4.1.1 Договору банк зобов`язався виконувати передбачені п. 2.11 цього договору доручення клієнта по списанню з картрахунку грошових коштів.

Відповідно до п.п. 6.1.2 Договору, клієнт зобов`язався неухильно дотримуватись умов цього Договору та Правил користування (банківської платіжної картки) БПК.

Пунктом 6.1.6 Договору держателі основної та додаткової банківської платіжної картки зобов`язані терміново повідомити банк в усній формі про втрату БПК за будь-яких обставин, а також про те, що ПІН-код став відомий третім особі, надавши необхідну інформацію для ідентифікації картки. В 3-денний термін після усної заяви надати в банк письмову заяву.

Згідно п. 6.1.9 Договору держателям основної та/або додаткової БПК забороняється передавати БПК для використання стороннім особам. В разі виявлення факту передачі БПК сторонній особі клієнт особисто відповідає за всі операції, здійснені сторонньою особи.

Відповідно п. 8.2 договору у випадку передачі БПК та ПІН-коду сторонній особі клієнт повністю відповідає за здійснені операції по цій БПК.

Згідно п. 2.1 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», що розміщені на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua в мережі Інтернет, Клієнт повинен вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання платіжних карток (додаток №3 до відзиву).

Відповідно до п. 2.2 Правил, якщо Платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН-код, CVV 2/СЧС 2 та інші реквізити Картки стали відомі сторонній особі. Клієнт повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт - центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи Банку. Клієнт відповідає за всі суми по операціях з Платіжною карткою, якщо він передав Платіжну картку сторонній особі або не повідомив Банк про те, що її загублено.

Згідно п. 3.1 Правил, Клієнт зобов`язаний забезпечити належний рівень захисту свого Облікового запису в системі дистанційного банківського обслуговування (Системі ДБО), зокрема: нікому не передавати управління своїм обліковим записом в Системі ДБО; нікому не передавати в будь-якій формі свої логін та пароль облікового запису в Системі ДБО: забезпечити захист свого мобільного телефону та БІМ-картки, на номер якої Система ДБО надсилає коди підтвердження операцій; негайно змінити пароль в Системі ДБО у випадку якщо Пароль, або його частина стала відома іншій особі.

Отже, вищезазначеними положеннями законодавства та умовами Договору передбачений обов`язок Клієнта надійно зберігати та не передавати стороннім особам електронний платіжний засіб та інші персональні дані, які дозволять ініціювати та/або санкціонувати платіжну операцію; Клієнт відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо її передано сторонній особі або вчасно не повідомлено Банк про використання картки сторонніми особами.

З наданого банком відзиву вбачається, що оспорювані операції з використанням системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» були проведені коректно, за наявності необхідних реквізитів платіжної картки Банку та правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на його фінансовий номер мобільного телефону.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності станом на день розгляду справи, суд вбачає, що позивачем було розголошено третім особам в телефонній розмові інформацію, що надала змогу ініціювати платіжні операції, чим порушив п.п. 136, 140 розділу VІІ Положення № 164, п. п. 6.1.2, 6.1.6, 6.1.9 Договору від 16.11.2009 № 9587, п. 2.1, п. 3.1. Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк». Вказане підтверджується поясненнями позивача, наданими в судовому засіданні.

Разом з цим, суд враховує наявність кримінального провадження стосовно даної ситуації, а тому вважає, що в разі доведення обставин, на які посилається позивач, останній зможе відшкодувати дані кошти, шляхом подачі цивільного позову до винних осіб, в рамках кримінального провадження.

Таким чином, станом на день розгляду не вбачається, що з вини відповідача були неправомірно чи помилково зняті кошти з рахунку позивача та не вбачається підстав, які б свідчили, що відповідач має їх повернути, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими та спростованими позицією відповідача, оскільки на думку суду, станом день розгляду справи, не надано стороною позивача доказів, які б свідчили, що саме з вини відповідача або його неправомірних дій було знято кошти з банківської картки позивача, а твердження позивача, що це не він перераховував кошти, а інша особа шляхом таємного викрадення, не є підтвердженим доказами в матеріалах справи.

Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову, суд вважає за необхідне віднести судовий збір за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 16, 22, 203, 215-216, 1066- 1068, ЦК України, ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання повернути незаконно списані кошти, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Суддя Ю. Г. Головко