23.06.2023 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі
Головуючого судді Воробйової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Коцюби О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення судових витрат по цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про визнання заповіту недійсним,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 , складений на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.
02.12.2021 від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, які становлять витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.
У судовому засіданні 12.06.2023 представник відповідача ОСОБА_2 вказав, що відповідачем у встановлений ЦПК України термін будуть надані докази понесення судових витрат.
Рішенням суду від 12.06.2023 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 від 19.05.2020, зареєстрованого в реєстрі за №377, складеного на користь ОСОБА_1 , відмовлено.

15.06.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , в якому він просить стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу у сумі 25 000,00 грн, до якого долучені докази понесення судових витрат.

22.06.2023 від ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, у якому позивач вказує, що розмір витрат на професійну правову допомогу у сумі 25000,00 грн вона вважає необґрунтованим, а також таким, що не відповідає критеріям розумності та співмірності, з урахуванням складності справи, ціни позову та значення справи для сторін. Також позивач просить врахувати її матеріальний стан, а саме що дохід за 2022 склав - 20 320,67 грн, дохід за 2023 відсутній, належну процесуальну поведінку, та зменшити судові витрати до 500,00 грн.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до приписів ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання, в якому вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника відповідача про стягнення судових витрат та докази, які до неї долучені, судом встановлено наступне.

Рішенням суду від 12.06.2023 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 від 19.05.2020, зареєстрованого в реєстрі за №377, складеного на користь ОСОБА_1 , відмовлено.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.

За правилами п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В судовому засіданні 12.06.2023 представник відповідача зробив заяву про те, що докази понесених відповідачем витрат на правничу допомогу буде подано протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду, що підтверджується змістом протоколу судового засідання.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 09.11.2021 між адвокатом Сищуком В.В. та Шевцовою І.М. укладено договір про надання правової допомоги та процесуальне представництво №09/11 (далі договір). Сторони дійшли згоди, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 5000,00 грн протягом 3 днів з моменту укладання договору. Визначений угодою гонорар може бути в наступному змінений адвокатом у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, про що має бути складено додаткову угоду до договору. Сторони домовились, що вартість години робочого часу адвоката становить 800 грн. Остаточний розрахунок проводиться протягом 3 днів з моменту проголошення вступної та резолютивної частини рішення на підставі акту виконаних робіт (розділ 3 договору).

28.06.2022 між адвокатом Сищуком В.В. та Шевцовою І.М. укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги та процесуальне представництво №09/11, якою сторони погодили, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 15 000 грн, з них 5 000 (п`ять тисяч) сплачуються авансом протягом 3 днів з моменту укладання договору. Сторони домовилися, якщо для клієнта прийнято позитивне рішення, клієнт сплачує гонорар успіху в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншої сторони у справі. Визначений угодою гонорар може бути в наступному змінений адвокатом у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, про що має бути складено додаток до договору. Сторони домовились, що вартість години робочого часу адвоката становить 800 грн. Остаточний розрахунок проводиться протягом 3 днів з моменту проголошення вступної та резолютивної частини рішення на підставі акту виконаних робіт.

Відповідно до змісту акту виконаних робіт від 12.06.2023, у відповідності до умов договору про надання правової допомоги, представлення інтересів та процесуальне представництво №12/11 від 10.11.2022, сторони дійшли згоди про обсяг виконаних представником робіт та наданих послуг відповідно до п.п. 3.1 - 4.7 п. 3 договору по справі №295/12507/21, а саме: підготовка та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи тривалістю 0,5 годин вартістю 400,00 грн; попереднє опрацювання матеріалів справи тривалістю 1 година вартістю 800,00 грн; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Вивчення та опрацювання правової позиції Верховного Суду з даної категорії спорів тривалістю 2 години вартістю 1600,00 грн; формування правової позиції. Консультування Замовника, щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх значення для справи тривалістю 1 година вартістю 800,00 грн; підготовка відзиву на позов та направлення його сторонам та суду тривалістю 3 години вартістю 2400,00 грн; вивчення клопотання про призначення експертизи тривалістю 0,5 годин вартістю 400,00 грн; консультування за результатами вивчення клопотання про експертизу та підготовка заперечень тривалістю 2 години вартістю 800,00 грн; консультування та підбір документів, які необхідно подати для проведення експертизи тривалістю 1 година вартістю 800,00 грн; вивчення матеріалів експертизи та консультування за результатами проведеної експертизи тривалістю 2 години вартістю 1600,00 грн; судове представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції 7 судових засідань вартістю 5600,00 грн; гонорар успіху 10 000,00 грн.

Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордеру №12/11 від 09.11.2020, адвокатом Сищуком В.В., на підставі договору про надання правової допомоги №09/11 від 09.11.2010, прийнято від ОСОБА_1 5 000,00 грн.

Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордеру №12/11-0 від 12.06.2023, адвокатом Сищуком В.В., на підставі договору про надання правової допомоги №09/11 від 09.11.2010, прийнято від ОСОБА_1 20 200,00 грн.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Заявляючи клопотання про зменшення судових витрат, ОСОБА_3 посилається на те, що розмір витрат на професійну правову допомогу у сумі 25 000,00 грн не відповідає критеріям розумності та співмірності, з урахуванням складності справи, ціни позову та значення справи для сторін. Також позивач просить врахувати її матеріальний стан.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 17.10.2022, у І та ІІ кварталах 2022 року ОСОБА_3 отримала дохід на за загальну суму 20 320,67 грн, з ІV кварталу 2022 по І квартал 2023 року відомості про доходи відсутні.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №072650 від 05.09.2022, ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІІ групи.

У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15.12.2017 змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Частиною 4 статті 141 ЦПК України визначено, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Відповідно до наведеного у відзиві попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, відповідачем заявлено судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн, при цьому, у клопотанні, поданому до суду після ухвалення рішення, до стягнення заявлено 25 000,00грн, що істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. При цьому, представником відповідача не доведено, що він не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Судом приймається до уваги те, що відповідач та його представник не могли передбачити обставини, які виникнуть при подальшому розгляді справи, та потребуватимуть витрат часу адвокатом та здійснення ним певних видів робіт та надання послуг. Разом з цим, у клопотанні не доведено, що на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сторона відповідача не могла передбачити витрат відповідача на оплату гонорару успіху.

Крім того, з урахуванням виконаних адвокатом відповідача робіт та наданих послуг, обсяг яких вбачається з матеріалів справи, дії адвоката у судових засіданнях щодо вчинення процесуальних дій та надання пояснень по справі, складності справи, суд вбачає обґрунтованим посилання позивача у клопотанні про зменшення судових витрат на те, що розмір заявлених до стягнення судових витрат не відповідає критеріям розумності та співмірності між вищевказаним та розміром заявлених до стягнення витрат.

Виходячи з конкретних обставин справи, зокрема складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, витраченого часу, ураховуючи засади співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності та необхідності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, та зважаючи на матеріальний стан позивача, суд вважає, що зазначений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн належним чином не обґрунтований та суперечить критерію розумності розміру таких витрат.

Зважаючи на викладене, наведені у ч.4 ст.137 ЦПК України обставини, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн є реальними та обґрунтованими з урахуванням обсягу виконаної адвокатом роботи та витраченого часу, співмірними зі складністю справи, та підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 133, 137, 141, 142, 270 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Т.А. Воробйова