Провадження № 2-др/643/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

12.12.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Майстренко О.М. , за участю секретаря судового засідання Риндіч О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Ципліцького Дмитра Олеговича про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі № 643/22599/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-суд,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Ципліцького Дмитра Олеговича звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь понесені судові витрати за надану правову допомогу в розмірі 18 710,00 грн., тобто по 9 355,00 грн. з кожного.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 року позов про стягнення заборгованості за договором позики задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 28.09.2017 року у сумі 3 914 782,50 грн. та 3% річних у сумі 341 068,72 грн., вирішено питання про стягнення з відповідачів судового збору.

В судове засідання, призначене на 12.12.2023 року сторони будучи повідомлені належним чином про дату та час судового засідання не з`явилися. Представником позивача було подано заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача.

Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 року позов про стягнення заборгованості за договором позики задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 28.09.2017 року у сумі 3 914 782,50 грн. та 3% річних у сумі 341 068,72 грн., вирішено питання про стягнення з відповідачів судового збору.

В рамках зазначеної справи представництво відповідача здійснювалося адвокатом Ципліцьким Д.О., який здійснює свою діяльність у формі Адвокатського бюро «Дмитра Ципліцького», на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №161220 від 16.12.2020 року.

За надану правову допомогу в рамках вказаної справи Адвокатським бюро «Дмитра Ципліцького» було надано ОСОБА_1 -А. інвойси, які були оплачені позивачем.

На підставі інвойсу №000400 від 05.07.2021 року позивачем 13.07.2021 року було сплачено суму в розмірі 4 000,00 грн.; на підставі інвойсу №000839 від 07.02.2023 року було сплачено 13.02.2021 року суму в розмірі 2 190,00 грн.; на підставі інвойсу №000928 від 08.06.2023 року було сплачено 10.06.2023 року суму в розмірі 6 180,00 грн.; на підставі інвойсу №000987 від 18.08.2023 року було сплачено 22.08.2023 року суму в розмірі 3 170,00 грн.; на підставі інвойсу №001022 від 08.11.2023 року було сплачено 08.11.2023 року суму в розмірі 3 170,00 грн.

Факт оплати наданих інвойсів підтверджується відповідними виписками з банківського рахунку Адвокатського бюро «Дмитра Ципліцького».

Загалом ОСОБА_1 було сплачено за надану правову допомогу на користь Адвокатського бюро «Дмитра Ципліцького» 18 710,00 грн.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідачі правом на подачу клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не скористалися.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Аналогічні за змістом критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) ЄСПЛ зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» ЄСПЛ зазначає, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, врахувавши розмір позовних вимог, що були предметом розгляду, а саме 4 255 851,22 грн., обсяг виконаних адвокатом робіт, детальний опис яких міститься у наданих суду інвойсах, витрачений алдвокатом час для надання правової допомоги,приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_4 розмір витрат на правову допомогу 18 710,00 грн. є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору.

За таких обставин суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 18 710,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77-81, 82, 137, 141, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за надану правову допомогу в розмірі 18 710,00 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот десять гривень 00 копійок), тобто по 9 355,00 грн. з кожного.

Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі № 643/22599/21 від 08.11.2023.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма

учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили

після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Майстренко