Справа № 314/2706/23
Провадження № 2/314/750/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Свідунович Н.М.,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи № 314/2706/23 (провадження № 2/314/750/2023) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М. визначено головуючим у цивільній справі № 314/2706/23 (провадження № 2/314/750/2023) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів.

22.06.2023 суддею Свідунович Н.М. подано заяву про самовідвід із тих підстав, що позивачка по справі ОСОБА_1 , згідно рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 27.10.2022 № 4, значиться у списках присяжних для здійснення судочинства Вільнянського районного суду Запорізької області.

За приписами ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини у п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

За положеннями п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але і бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Так як наведені у заяві обставини є такими, що можуть викликати суб`єктивні сумніви в усіх учасників цієї справи в неупередженості та об`єктивності судді Свідунович Н.М., вважаю, що заява про самовідвід є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Із метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення у сторін будь-яких суб`єктивних сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді при розгляді даної справи, доходжу висновку про задоволення заяви про самовідвід головуючого судді Свідунович Н.М. у цивільній справі № 314/2706/23.

Керуючись ст. ст. 36, 39-40, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Свідунович Наталії Миколаївни, задовольнити.

Цивільну справу № 314/2706/23 (провадження № 2/314/750/2023) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, передати до канцелярії Вільнянського районного суду Запорізької області з метою повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Свідунович

22.06.2023