Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорової А.В.,
Провадження № 2/521/932/23
Учасники справи:
Представник ОСОБА_2 .
Відповідач ОСОБА_3 .
Відповідач ОСОБА_4 .
Представник ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за якою просить визнати договір купівлі-продажу металевого гаражу, якій розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , який був вчинений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним; та витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 металевий гараж, який розташований на території будинку АДРЕСА_1 , посилаючись на таке.
Батькові позивача ОСОБА_6 за життя, належала квартира АДРЕСА_2 , яку він заповідав, в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , його дружині.
Батькові позивача ОСОБА_6 належав металевий гараж, який розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2022 року було встановлено, що металевий гараж, який розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 належав, як об`єкт рухомого майна, на праві власності батькові позивачки ОСОБА_6 , та після його смерті було відчуджено відповідачем ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 за 2300,0 доларів США, що підтверджується копією розписки від 16.11.2018 року.

Металевий гараж, якій належав батькові позивача, є рухомим майном і тому є спадковим майном і ОСОБА_3 не мала права його продавати без згоди ОСОБА_1 .

Свідоцтво про право власності на металевий гараж, як на спадкове майно, не видавалося ані позивачу, ані ОСОБА_3 , що також встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2022 року.

Оскільки ОСОБА_7 володіє металевим гаражем, який розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 без правової підстави, то це майно, а саме гараж, повинно бути витребувано з його володіння.

03 січня 2023 представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Цвігун А.В. подав до суду відзив, в якому категорично не погодився з позовною заявою та викладеними у ній обставинами.

16 листопада 2018 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_3 гараж металевої конструкції, який розташований по АДРЕСА_1 , встановлений нею за договором №1289 від 27.04.2013 року. На підтвердження передачі грошових коштів ОСОБА_3 була складена відповідна розписка.

В подальшому 27 листопада 2018 року ОСОБА_4 було укладено договір про надання послуг з прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території з КП «ЖКС «Черьомушки», площа гаражу складає 20 м.кв. За надання послуг за зазначеним договором відповідач сплачує кошти з моменту його укладення і по теперішній час

Таким чином, відповідач на підставі відплатного договору (купівлі-продажу) 16 листопдаа 2018 року набув у власність металеву конструкцію - гараж, що розташований біля будинку АДРЕСА_1 , площею 20 кв.м., та з ним відповідною обслуговуючою організацією за відповідних правових підстав було укладено договір на прибирання території навколо нього.

Вказані обставини щодо набуття ОСОБА_4 спірного гаражу були відомі позивачу, яка є власником частки квартири у будинку АДРЕСА_1 , тобто сусідкою відповідача ОСОБА_4 .

Так, як зазначає позивач у позовній заяві їй на праві власності належить частка квартири АДРЕСА_2 . Окрім того, відповідно до рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 03 серпня 2022 року по справі №521/4611/21 позов позивача у вказаній справі був мотивований тим, що позивач є користувачем спірного металевого гаражу на підставі договору №2142 про надання послуг з прибирання прилеглої території до тимчасової конструкції (гаражу) від 15.06.2016 року.

Таким чином, позивач вказувала про «нібито» користування спірним гаражем, однак з 16.11.2018 року та до цього часу власником є відповідач ОСОБА_4 , який використовує з того часу його для зберігання власного автомобіля та особистих речей. Вказані обставини додатково вказують, що позивачу з часу набуття ОСОБА_4 спірного гаражу повинно було бути відомо про вказані обставити.

Відповідачі вважають, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову; вказаний спосіб захисту своїх прав є неналежним на думку сторони відповідача; не доведеним стороною позивача факту належності раніше саме спірного гаражу ОСОБА_6 ; позивачем не доведено набуття нею спірного гаражу ані в порядку спадкування за законом, ані іншим чином; поведінка позивача є суперечливою, та вона користується своїми цивільними правами не добросовісно.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бузова Т.Г. в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Цвігун А.В. проти позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась повторно, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, відзиву на позов не подавала.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , належить частина квартири АДРЕСА_2 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2018 року.

Вказаним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси за ОСОБА_1 було визнано право власності на частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька

ОСОБА_6 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Право власності на означену частку квартири зареєстровано в

Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується

Витягом з Державного реєстру речових прав на реєстрацію права власності від 21 жовтня 2019 року за індексним номером 185484432.

Іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_3 .

Батькові ОСОБА_1 . ОСОБА_6 за життя, належала квартира АДРЕСА_2 , яку він заповідав, в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , його дружині.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2022 року по справі № 521/4611/21, яке набрало законної сили 06.09.2022 року, було встановлено та визнано сторонами, що на території, прилеглій до будинку за адресою АДРЕСА_1 , розташований металевий гараж, позначений номером 2142, що також підтверджується фотографіями гаражу.

З копії рішення Виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів від 05.07.1993 р. № 367 вбачається, що вказаний гараж було встановлено незаконно на прилеглій до вказаного будинку території громадянином ОСОБА_6 , й відповідний гараж підлягав знесенню.

З матеріалів спадкової справи, копія якої міститься в матеріалах цивільної справи № 521/12621/17 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, після його смерті за заповітом в рівних частках прийняли спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину на спірний гараж не видавалось, договору про поділ спадкового майна між спадкоємцями не укладалось.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішенні спору суд виходив з того, що спірний гараж як тимчасова металева споруда за своєю правовою природою є об`єктом рухомого майна, як об`єкт рухомого майна належав на праві власності ОСОБА_6 , й ввійшов до складу спадщини після його смерті.

Також судом встановлено, що спірний гараж було відчужено ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_4 за 2300, доларів США, що підтверджується копією розписки від 16.11.2018 року.

Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, власником металевого гаражу, розташованого на прилеглій до будинку за адресою АДРЕСА_1 , був спадкодавець ОСОБА_6 , вказаний гараж увійшов до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару за загальним правилом належить його власнику.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Металевий гараж, який розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , та якій належав, за життя батькові позивача ОСОБА_6 , був проданий ОСОБА_3 , яка не була його власником, і без згоди іншого спадкоємця ОСОБА_1 . ОСОБА_7 то договір купівлі-продажу має бути визнаний недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову в цій частині вимог.

В частині вимог про витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 металевого гаражу, який розташований на території будинку АДРЕСА_1 , то суд має в частині цих вимог відмовити, оскільки металевий гараж є спадковим майном ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у яких виникло право на його спадкування, але своїх прав в установленому порядку спадкоємці не оформили.

Посилання сторін на те, що 22 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та КП «ЖКС «Черьомушки» було укладено договір № 230 про надання послуг з прибирання прилеглої до гаражу території, 15 червня 2016 року між ОСОБА_1 та КП «ЖКС «Черьомушки» було укладено договір № 2142 про надання послуг з прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території, 27 листопада 2018 року аналогічний договір за № 3035 було укладено з ОСОБА_4 , 01 вересня 2020 року договір про надання послуг з прибирання прилеглої до гаражу території за № 3048/048 було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс», то суд вважає, що укладення вказаних договорів саме по собі не є належним підтвердженням наявності права власності у осіб, що їх уклали, на спірний гараж, оскільки предметом вказаних договорів є лише надання послуг з прибирання відповідної території.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Оскільки позивачем не доведено наявності в неї права власності на спірний гараж, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 мають право на набуття спадщини, але не є власниками гаражу, заявлений віндикаційний позов про витребування вказаного гаражу від відповідача ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Щодо поданої представником ОСОБА_4 заяви про застосування строків позовної давності, то суд не вбачає пропуску строків позовної давності з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_4 по справі № 521/4611/21 31 березня 2021 року в межах строків позовної давності (розписка, яка була надана в судове засідання, складена 16 листопада 2018 року). Рішення по цій справі ухвалено 03 серпня 2022 року.

З позовом по справі № 521/16090/22 ОСОБА_1 звернулася 27 жовтня 2022 року після переривання строків позвоної давності.

Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

У зв`язку із частковим задовленням позовних вимог, звільненням позивача від сплати судового збору як інваліда 2 групи, витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави в сумі 1984,80 грн (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири грн 80 коп.).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13 81, 82, 89, 141, 259, 262, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання договору купівлі- продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу металевого гаражу, якій розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , який був вчинений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 16 листопада 2018 року, - недійсним.

Повернути сторони правочину - договору купівлі-продажу металевого гаражу, який розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану.

В частині вимог про витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 металевого гаражу, який розташований на території будинку АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 1984,80 грн (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири грн 80 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. К. Гуревський

Рішення суду в повному обсязі складено та підписано суддею 27 червня 2023 року.