РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року

м. Рівне

Справа № 562/3372/23

Провадження № 22-ц/4815/1285/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Мороз А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2023 року (ухвалене у складі судді Мички І.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину.

В обґрунтування позову вказує, що її батькові ОСОБА_4 за життя належав гараж № НОМЕР_1 площею 18 кв.м. в районі друкарні по АДРЕСА_1 .

Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вона є спадкоємцем першої черги після смерті батька.

Просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме гараж № НОМЕР_1 площею 18 кв.м. в районі друкарні по АДРЕСА_1 .

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину після смерті батька, оскільки в неї наявні всі дозвільні документи на будівництво гаража. Інших спадкоємців, які своєчасно прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , не має.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

У апеляційній скарзі вказує, що оскаржуваним рішенням порушено її право на спадкування вищевказаного нерухомого майна, яке мала б успадкувати її матір ОСОБА_5 , після смерті брата - ОСОБА_6 .

Додає, що відповідачка у справі - ОСОБА_2 не має жодного відношення до спадкового майна.

Не відповідають дійсності доводи позовної заяви про те, що після смерті батька позивача - ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася. Однак даний факт спростовується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке було видане державним нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори від 27 червня 2008 року на ім"я ОСОБА_6 , який успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_7 , яка в свою чергу прийняля спадщину, у т.ч. і на спірний гараж від свого сина ОСОБА_4 .

Доводи позивачки про проживання з спадкодавцем на момент прийняття спадщини спростовуються відміткою у її паспорті про адресу реєстрації місця проживання.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

15 грудня 2023 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що інші спадкоємці ОСОБА_6 , а саме його мати - ОСОБА_7 не прийняли спадину після його смерті та не оформили права власності на спірний гараж, а спадкова справа не заводилася.

Просить про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 від 12 квітня 2023 року (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про право власності на гараж ОСОБА_4 за життя належав на праві власності гараж за АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Здолбунівського міського голови від 21 травня 2008 року № 102-р змінено нумерацію гаража, розташованого по АДРЕСА_1 та належного ОСОБА_4 з № 1 на № 1Д.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце і час відкриття спадщини; наявність чи відсутність заповіту спадкодавця; коло спадкоємців, які мають право на спадщину за заповітом чи за законом у порядку черговості; коло спадкоємців, які у передбачений законом спосіб прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна.

За змістом частин четвертої та п`ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини.

Як частина друга статті 1220 ЦК України так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спірні правовідносини регулюються нормами ЦК Української РСР 1963 року.

Частиною першою статті 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, у рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За правилом статті 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно довідки завідувачки Здолбунівської районної державної нотаріальної контори від 27.10.2023 року № 724/01-16 ОСОБА_3 (апелянт по справі) є спадкоємцем своєї матері ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі на 1/3 частину всього майна її брата - ОСОБА_6 (а.с. 31).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.10.2022 року № 70318955, після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу за номером реєстрації у спадковому реєстрі № 69798043 (а.с. 30).

Отже, місцевим судом не залучено до участі у справі усіх спадкоємців померлого ОСОБА_6 ..

Оскаржуване рішення суду порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Оскільки судом першої інстанції не залучено до участі у справі як відповідача ОСОБА_3 , а суд апеляційної інстанції на стадії перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку позбавлений такої процесуальної можливості, позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, оскільки вирішення питання про визнання права на спадкове майно пов`язане з правами ОСОБА_3 на таке майно.

Ураховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційним судом відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , тому до стягнення з неї на користь ОСОБА_3 підлягає судовий збір, сплачений за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 1610 грн 40 коп.

На підставі ст.ст. 525, 529, 548 ЦК Української РСР, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2023 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1610 грн 40 коп - судові витрати сплачені нею за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.