Справа № 521/3004/23
Провадження № 2-з/521/257/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

21 грудня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.

за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Старостіна Сергія Олексійовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування права власності.

28.02.2023р. до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Старостін Сергій Олексійович із заявою про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, Номер запису про право власності/довірчої власності: 46343752; накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, Номер запису про право власності/довірчої власності: 46343752; заборонити реєстрацію місця проживання будь-яких осіб в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, Номер запису про право власності/довірчої власності: 46343752; заборонити вселення та виселення будь-яких осіб в квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, Номер запису про право власності/довірчої власності: 46343752.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову, представник ОСОБА_1 зазначав, що існує небезпека, що невжиття своєчасних заходів забезпечення позову може призвести до порушення права власності позивача та залишити її з неповнолітньою дитиною без житла, а також утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду посилаючись на наступні підстави.

Так на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. знаходився виконавчий лист, виданий 03.07.2017р. у справі №521/10022/14-ц про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 25315,26дол.США та судового збору в сумі 730,80грн. Зазначав, що 25 січня 2022 року на підставі акту, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 20 жовтня 2020 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала їй на праві власності, і в який була зареєстрована її неповнолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25 січня 2022 року право власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва на майно від 25 січня 2022 року було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №221. ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М., в якій просила визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. про опис та арешт майна боржника від 08 жовтня 2019 року; визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 20 жовтня 2020 року у виконавчому провадженню ВП №59555136; визнати противоправним та скасувати, складений приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. акт про передачу майна, а саме квартири АДРЕСА_2 у рахунок погашення боргу від 20 жовтня 2020 року у виконавчому провадженню ВП №59555136; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. про проведенню оцінки майна - квартири АДРЕСА_2 , яка зареєстрована на праві власності за нею на підставі договору дарування від 23 березня 2002 року; визнати неправомірною та скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП №59555136; визнати противоправною оцінку майна згідно з звітом про незалежну оцінку майна - квартири АДРЕСА_2 від 03 липня 2020 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 07.12.2022р. визнано незаконним та скасувано акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 20 жовтня 2020 року ВП №595551366, складений приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським Миколою Миколайовичем 20 жовтня 2020 року, за яким було передано у власність ОСОБА_6 , в рахунок погашення боргу за виконавчим листом №521/10022/14-ц від 03 липня 2017 року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси, трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 61,6 кв.м., яка належить на праві власності на підставі договору дарування №5027 від 23 березня 2002 року ОСОБА_1 . Постанова приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 20 жовтня 2020 року ВП №59555136, за якою було передано у власність ОСОБА_6 , в рахунок погашення боргу за виконавчим листом №521/10022/14-ц від 03 липня 2017 року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси, трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , в рахунок погашення боргу за виконавчим листом №521/10022/14-ц від 03 липня 2017 року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 61,6 кв.м., яка належить на праві власності на підставі договору дарування №5027 від 23 березня 2002 року боржнику ОСОБА_1 скасована. В інший частині вимог скарги відмовлено.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 наразі є власником спірної квартири та може у будь-який час провести її відчуження, а також те, що до позивача застосовуються погрози реального застосування насилля, просив задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що наразі в Малиновському районному суді м.Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування права власності, предметом якої є квартира АДРЕСА_2 , яка на теперішній час зареєстрована за ОСОБА_6 .

Разом з тим, до заяви про забезпечення позову представником ОСОБА_1 додано велику кількість звернень до правоохоронних органів з приводу дій групи осіб, у тому числі і відповідача по справі щодо вимагання, поєднаного з насильством, у неї великої грошової суми та проникнення до спірної квартири.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

У відповідності до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, Номер запису про право власності/довірчої власності: 46343752.

Окрім того суд зазначає, що застосовані судом вищевикладені заходи будуть достатніми заходами для охорони матеріально-правових інтересів позивача та застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, а також накладення арешту забезпечить неможливість відчуження, перереєстрацію, обтяження тощо, спірного майна.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. В задоволенні іншої частини заяви суд відмовляє за неспівмірністю.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Старостіна Сергія Олексійовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, Номер запису про право власності/довірчої власності: 46343752.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, Номер запису про право власності/довірчої власності: 46343752.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Копію ухвали негайно направити для виконання управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Суддя І.А.Мазун