Справа № 502/2479/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

заявників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

Заінтересовані особи:

ОСОБА_3 ,

Відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області

про

видачу обмежувального припису

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися 21.12.2023 р. до Кілійського районного суду Одеської області із заявою про видачу обмежувального припису, в якій вказали, що, ОСОБА_1 проживає у будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Заінтересована особа, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її колишнім чоловіком, який проживає разом з нею та повнолітньою донькою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням суду № 502/1731/23 від 16.10.2023 шлюб між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. ОСОБА_1 потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_3 вже протягом кількох місяців. Поведінка ОСОБА_3 негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_3 , вона не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки, оскільки колишній чоловік не контролює свої дії (вчинки). Починаючи з вересня 2023 року її життя стало нестерпним. ОСОБА_3 почав систематично проявляти стосовно неї та їхньої спільної повнолітньої дитини ОСОБА_2 безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, виражатися на їх адресу нецензурною лайкою, вживати алкогольні напої, внаслідок чого між ними виникали численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство стосовно неї. ОСОБА_2 потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_3 вже протягом кількох місяців. Поведінка ОСОБА_3 негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_3 , вона не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки, оскільки батько не контролює свої дії (вчинки). Починаючи з вересня 2023 року її життя стало нестерпним. ОСОБА_3 почав систематично проявляти стосовно неї та її матері, ОСОБА_1 безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, виражатися на їх адресу нецензурною лайкою, вживати алкогольні напої, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство стосовно неї. Проте, не всі випадки та прояви такого насильства зафіксовані у встановленому чинним законодавством порядку. Серед зафіксованих проявів домашнього насильства з боку ОСОБА_3 є факт того, що 07.12.2023 о 13:59 ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 застосував фізичне насилля, яке полягало у побитті ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 . Була викликана поліція та зареєстровано відповідну заяву (талон-повідомлення єдиного обліку № 5070). Заявники зазначають, що наявність заяви про вчинення протиправних діянь ОСОБА_3 , що пов`язані з домашнім насильством, не впливають належним чином, не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо ОСОБА_1 , та щодо ОСОБА_2 ОСОБА_3 продовжує і далі систематично проявляти безпідставні прояви агресії, фізичного та психологічного насильства щодо заявників.

На підставі вищевикладеного, заявники просили суд:

- видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме:

- заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж 100 метрів до місць частого відвідування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_6 » - місце роботи ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 (аптека «АМ» Фармація - місце роботи ОСОБА_2 );

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс- та інші повідомлення) з ОСОБА_1 , та з ОСОБА_2 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявники, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили зміст заявлених вимог та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Додатково до зазначених у заяві обставин пояснили, що ОСОБА_3 з серпня 2023 року почав зловживати алкогольними напоями, а до цього 8 років не вживав спиртне. Це стало підставою для розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу заявники та ОСОБА_3 проживають в окремих кімнатах в придбаному під час шлюбу будинку, проте коли ОСОБА_3 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, то своєю поведінкою, що виражається у нецензурній лайці, викиданні їхніх речей з будинку та агресивній поведінці проявляє домашнє насильство, що негативно відображається на їх житті у зв`язку з чим вони двічі викликали співробітників поліції. На момент розгляду справи ОСОБА_3 вже декілька днів, як припинив вживати алкоголь, проте заявники наполягають на своїй заяві, оскільки він може в будь-який момент продовжити його вживати і вчиняти стосовно заявників домашнє насильство.

Заінтересована особа, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт скоєння ним адміністративних правопорушень відносно заявників та подій, які були описані в заяві, однак не згоден з обмеженнями, тому що він є співвласником будинку, де проживають заявники, та він не має іншого житла. Підтвердив, що на даний час не вживає алкогольні напої.

Представник заінтересованої особи ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно чч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши додані до заяви докази та долучені в ході розгляду матеріали справ про адміністративне правопорушення, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області № 502/1731/23 від 16.10.2023 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 17.11.2023 р.

Відповідно до талону-повідомлення № 5070 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію встановлено, що 07.12.2023 року о 13 годині 59 хвилин, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07.12.2023 року 13:58 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 побив дружину ОСОБА_1 та доньку ОСОБА_2 . Від ШМД відмовилися. На правопорушника ОСОБА_3 складений протокол за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. В даній події тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

В судовому засіданні досліджено матеріали справ № 502/2430/23 та 502/2471/23, які знаходяться у провадженні судді Кілійського районного суду Одеської області Масленикова О.А., за якими з протоколів про адміністративні правопорушення встановлено, що 07.12.2023 р. та 13.12.2023 р. ОСОБА_3 знаходячись в нетверезому стані, за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_1 , в ході якої висловлювався в її адресу грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також з вищевказаних матеріалів вбачається, що 07.12.2023 року було складено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, кривдником в якій зазначено ОСОБА_3 , та йому, як кривднику, уповноваженим підрозділом органу Національної поліції України винесено терміновий заборонний припис, який на строк 3 доби з 07.12.2023 по 10.12.2023 р. містив такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює відповідні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон».

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону, домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону, кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 24 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону - обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3)обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6)заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч. 3 вказаної статті, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Згідно з ст. 350-6 ч. 1, 2, 4 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 607/10122/19).

Сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника (постанова Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 404/5203/19).

Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

З урахуванням встановлених фактичних обставин, які свідчать про наявність двох випадків вчинення домашнього насильства, та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню шляхом видачі обмежувального припису строком на 3 місяці, з метою захисту заявників від насильства і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку ОСОБА_3 .

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-268, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст. 1, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильству», суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , строком на три місяці, яким:

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , наближатися ближче ніж 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 наближатися ближче ніж на 100 метрів до місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_6 » - місце роботи ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 (аптека «АМ» Фармація - місце роботи ОСОБА_2 );

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс та інші повідомлення) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 та з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копію рішення про видачу обмежувального припису надіслати до Відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , на профілактичний облік, а також до Ізмаїльської районної державної адміністрації і виконавчого органу Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников