Справа № 944/102/22
Провадження №2/944/287/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтуна Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків.

Позов обґрунтовує тим, що 08.06.2021 ОСОБА_2 керуючи автонавантажувачем марки «ТО-30» д.н.з. НОМЕР_1 , діючи свідомо та розуміючи наслідки своїх дій, здійснив наїзд на огорожу, споруджену ОСОБА_1 та розташовану на його земельній ділянці по АДРЕСА_1 , чим завдав шкоди майну позивача.

Такі дії ОСОБА_2 мали явно протиправний характер, підтвердженням чого є постанова Яворівського районного суду від 30.08.2021 у справі №944/3110/21, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Відповідно до Звіту з визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт і матеріалів від пошкодження майна, внаслідок наїзду автотранспорту за адресою: АДРЕСА_1 , вартість ремонтно-відновлювальних робіт і матеріалів від пошкодження огорожі позивача протиправними діями ОСОБА_2 складає 15 489,00 грн.

Враховуючи викладене, зважаючи, що шкода майну ОСОБА_1 заподіяна саме внаслідок неправомірних дій відповідача і між діями відповідача та заподіяною шкодою існує явний причинно-наслідковий зв`язок, просить зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 15489,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору.

12.01.2022 зазначену позовну заяву ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які ним усунуто 02.02.2022.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 21.03.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

31.05.2022 до суду від представника відповідача, адвоката Кирик І.І., надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві зазначає, що позивачем не надано доказів того, що огорожа була споруджена саме ним, немає доказів того, що матеріал був придбаний ним, не надано товарних чеків, які би говорили про понесені витрати на закупівлю матеріалу, також немає актів виконаних робіт, згідно яких було б підтвердження того, що встановлення огорожі здійснювалось на його замовлення. Разом з тим зазначає, що позивач самовільно захопив частину земельної ділянки, яка йому не належить, на якій власне знаходиться частина пошкодженої огорожі. Просить суд позов залишити без задоволення.

Окрім цього 31.05.2022 від адвоката Кирик І.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 у якому просить скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09.06.2022 відмовлено в прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_1 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку і повернуто такий.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача подав до суду заяву у якій просить справу слухати у відсутності позивача та його представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача адвоката Кирик Н.І. на електронну адресу суд 27.04.2023 та 22.06.2023 надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, клопотання про відкладення розгляду справи не є безумовною правовою підставою для відкладення розгляду справи і сторона, яка просить відкласти розгляд справи повинна довести реальну наявність обставин, на які вона посилається, обґрунтувати поважність причин, які не дозволяють їй приймати участь у судовому засіданні.

Суд зазначає, що жодного доказу про обставини, викладені в клопотаннях, представник відповідача не надала.

Так, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на вимоги ст.223 ЦПК України, оскільки неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню спору.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Оскільки у судове засідання 22.06.2023 не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступних обставин справи та норм чинного законодавства.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

30.08.2021 постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі №944/3110/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З вказаної постанови суду убачається, що ОСОБА_2 08.06.2021 по АДРЕСА_1 керуючи автонавантажувачем марки "ТО-30" д.н.з. НОМЕР_1 не справився з керуванням та здійснив наїзд на огорожу пошкодивши її, внаслідок чого було завдано матеріальні збитки власнику огорожі, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно з копії Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №049061, виданого 11.09.2009, земельна ділянка, площею 0,2500 га, цільове призначення, якої - для обслуговування житлового будинку, яка розташована в с. Ліс Яворівського району Львівської області, з кадастровим номером :04:004:0005 належить ОСОБА_1 .

Відповідно до звіту реєстр.№ 11276-е/11-21 з визнання вартості ремонтно-відновлювальних робіт і матеріалів від пошкодження майна, внаслідок наїзду автотранспорту за адресою АДРЕСА_1 , складеного 26.10.2021 ПП «Оціночна компанія Апекс» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 75/19 виданий Фондом державного майна України 31.01.2019), вартість ремонтно-відновлювальних робіт і матеріалів від пошкодження майна внаслідок наїзду автотранспорту на огорожу, яка знаходиться на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 може становити 15489,00 грн. без врахування ПДВ.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.8, 9).

За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У відповідності до положень ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За змістом статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч.ч.4,5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що майнова шкода позивачу спричинена саме протиправними діями відповідача, оскільки вина останнього була встановлена постановою Яворівського районного суду Львівської області від 30.08.2021 у справі №944/3110/21.

Окрім того, встановлено, що допущені ОСОБА_2 порушення вимог правил дорожнього руху та створення дорожньо-транспортної пригоди перебувають у прямому причинному зв`язку зі наїздом на огороджу та спричиненими цими діями шкоди майну позивача.

Більше того, вартість спричинених позивачеві збитків, які виникли внаслідок протиправних дій відповідача підтверджується наданими до суду звітом з визнання вартості ремонтно-відновлювальних робіт і матеріалів від пошкодження майна,внаслідок наїзду автотранспорту за адресою АДРЕСА_1 , складеного 26.10.2021 реєстр.№ 11276-е/11-21.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт пошкодження огорожі з вини відповідача. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача майнової шкоди, завданої пошкодженням майна позивача в результаті використання відповідачем транспортного засобу, що є джерелом підвищеної небезпеки, підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанціями №6 від 31.12.2021 та №ПН1363855 від 02.02.2022.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.4,12,13,76, 81,141,259,263-265,273,280-284 ЦПК України,суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 15489 (п'ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок, та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складене і підписане 27.06.2023.

Суддя Ю.М.Колтун