Справа №339/197/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Сметанюка В.Б.,

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання чи досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 23.09.2015 року. Від їхнього шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . На даний час дитина є повнолітньою та навчається у Вищому професійному училищі № 35 м.Стрий на денній формі навчання та відповідно не має змоги самостійно працювати і отримувати заробіток. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, має стабільний і високий дохід, на утриманні інших дітей окрім їхнього сина не має, відтак, в нього є нього є можливість сплачувати заявлену суму аліментів.

Позивачка ОСОБА_1 подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позов повністю підтримує та просить його задоволити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомленим у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою про вручення судової повістки (а.с 16, 20).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи згоду позивачки, суд, керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов належить до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 статті 53 Конституції України визначено, що кожен має право на освіту.

Главою 16 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.ч. 2, 3 ст. 199 СК України).

При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися до досягнення ними двадцяти трьох років.

Як встановлено в судовому засіданні, у позивачки та відповідача є спільний повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 08 квітня 2005 року Тисівською сільською радою Івано-Франківської області (а.с. 7).

Довідка № 44 від 09.05.2023, видана Вищим професійним училищем № 35 м. Стрий, а також світлокопія учнівського квитка, підтверджують, що ОСОБА_3 дійсно з 01.09.2022 року навчається на денній формі навчання даного навчального закладу за професією слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, електрогазозварювальник та закінчує навчання 30 червня 2024 року (а.с. 3, 5).

Також довідкою, виданою Поляницьким старостинським округом Болехівської міської ради від 10.05.2023 № 180 стверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України).

Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що сину сторін по справі на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчання на денній формі, що призводить до неможливості офіційно працювати та отримувати доходи.

Отже, повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №346/103/17 суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітнього сина, який навчається на денній формі навчання, безспірно потребує матеріальної допомоги, перебуває на утриманні позивачки, стан здоров`я і особу відповідача, який працює і є працездатним.

Враховуючи вищевикладене, суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у 5000 грн. буде достатньою та посильною для відповідача.

Обставин, які б свідчили про протилежне судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задоволити та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчатись у Вищому професійному училищі № 35 м. Стрий в розмірі 5000,00 грн. щомісячно до закінчення його навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, враховує положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та, зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору при розгляді даної справи, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 81, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчатись у Вищому професійному училищі № 35 м.Стрий у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 24 травня 2023 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 18 грудня 2015 року Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області.

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В.Б. Сметанюк