Справа №278/6267/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши матеріали справи за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із вище вказаною заявою, яка мотивована тим, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06.03.2014 року у справі № 278/6267/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 72797,60 грн заборгованості за кредитом та по 363,98 грн судового збору.

На виконання зазначеного судового рішення 25.03.2014 року були видані виконавчі листи № 278/6267/13-ц щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказав, що виконавчі листи № 278/6267/13-ц щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлено на примусове виконання до відділу ДВС Житомирського районного управління юстиції, яким відкрито виконавчі провадження № 43073528 та № 43071488. З відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що це виконавче провадження завершено. Виконавчий документ повернуто стягувачу. Однак, копії процесуальних документів у виконавчому провадженні на адресу стягувача не надходили.

Зазначив, що він неодноразово, а саме: 15.06.2020 року, 20.07.2021 року, 20.02.2022 року звертався до органу виконавчої служби із запитами про місцезнаходження виконавчого листа щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Проте відповідей на адресу банку не надходило.

Вказав, що лише 04.10.2023 року надіслано відповідь про завершення виконавчого провадження і його знищення.

Представник заявника зазначив, що органом Державної виконавчої служби не надано доказів, що саме виконавчі листи № 278/6267/13-ц від 25.03.2014 року, що видав Житомирський районний суд Житомирської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлено стягувачу не надано, також не надано повідомлення про вручення.

Судове рішення від 06.03.2014 року до тепер не виконано через втрату оригіналів виконавчих листів № 278/6267/13-ц щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , АТ «Укрсиббанк» позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчі листи до виконання в межах встановленого строку не з власної вини, тому є підстави вважати поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та для видачі його дубліката.

На підставі вище викладеного, просить визнати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа поважними та поновити пропущений строк для повторного пред`явлення до виконання виконавчих листів № 278/6267/13-ц від 10.04.2014 року, що видав Житомирський районний суд Житомирської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАИ «УкрСиббанк» 72797,60 грн заборгованості за кредитом та по 363,98 грн судового збору, а також замість втраченого виконавчого листа видати його дублікат.

Боржник ОСОБА_1 у письмових запереченнях зазначає, що з дати коли стягувачу стало відомо про завершення виконавчого провадження, окрім формальних переписок, стягувач по суті бездіяв та не вчиняв належних дій для того щоб встановити місцезнаходження виконавчого листа.

Замість зазначеного вище стягувач раз у рік протягом 4-х років направляв клопотання про місцезнаходження виконавчих листів, а саме: від 23.05.2019 року, від 15.06.2020 року, від 20.07.2021 року, від 10.02.2022 року та від 07.09.2023 року і чомусь саме після того, як було знищено виконавче провадження, де знаходилися документи щодо направлення і отримання виконавчих листів, коли вже немає можливості перевірити чи відповідають пояснення стягувача дійсності, стягувач звкртається із заявою до суду про поновлення строку та видачу дублікатів виконавчих листів.

Відтак, просить залишити без задоволення заяву АТ «Укрсиббанк» (а.с. 52- 56).

У письмових поясненнях представник АТ «Укрсиббанк» зазначає, що ОСОБА_1 дійшла помилкового висновку про те, що заявник не цікавився ходом виконавчого провадження та не взято до уваги те, що взагалі відсутня інформація чи направлялися документи стягувачу чи ні. На думку АТ «Укрсиббанк», оригінали виконавчих документів було втрачено саме з вини ДВС, адже якби ДВС надав відповідь на запит вчасно банк мав би можливість перевірити чи дійсно органи ДВС направили на адресу банку оригінал постанови про повернення виконавчого документу стягувачу з оригіналом виконавчого документу та не пропустити строк на пред`явлення.

При ухваленні рішення по справі просить врахувати пояснення (а.с. 90-101).

Сторони виконавчого провадження та зацікавленні особи до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені своєчасно й належним чином.

Представником заявника подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляд повідомлені, проте у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути заяву за їх відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.433 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06.03.2014 року (а.с. 48) стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 72797 грн 60 коп заборгованості за кредитом та по 363 грн 98 коп судового збору.

25.04.2024 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Житомирського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 43073528 за виконавчим листом № 278/6267/13-ц, виданим 10.04.2014 року Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 7297,60 грн заборгованості за кредитом та 363,98 грн судового збору (а.с. 13-14).

25.04.2024 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Житомирського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 43071488 за виконавчим листом № 278/6267/13-ц, виданим 10.04.2014 року Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 7297,60 грн заборгованості за кредитом та 363,98 грн судового збору (а.с. 19).

Як вбачається з відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження № 43073528 та № 43071488 щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завершено та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «про виконавче провадження» виконавчі документи повернуто стягувачу (а.с. 15-18, 20-23).

Акціонерне товариство «УкрСиббанк» неодноразово, а саме: 23.05.2019 року, 15.06.2020 року, 20.07.2021 року, 10.07.2022 року та 07.09.2023 року звертався до державної виконавчої служби з клопотаннями щодо місцезнаходження виконавчого документа, у яких просив надати інформацію щодо місцезнаходження виконавчих листів № 278/6267/13-ц та підтвердження факту їх відправки (а.с. 24-37).

Листом № 23.5/9/20/2023/11097 від 04.10.2023 року (а.с. 38-39) Житомирський ВІДС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив АТ «Укрсиббанк» про те, що на виконанні у відділу перебували виконавчі провадження № 43073528 та № 43071488 з впримусового виконання виконавчих листів № 278/6267/13-ц від 10.04.2014 року виданих Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 72797 грн 60 коп заборгованості за кредитом та по 363 грн 98 коп судового збору.

17.04.2019 року зазначені виконавчі провадження були завершені на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження. Постанови про повернення виконавчих документів стягувачу та оригінали виконавчих документів було направлено на адресу ПАТ «Укрсиббанк».

Станом на 04.10.2023 року виконавчі документи повторно не надхожили та на примусовому виконанні і відділі не перебувають.

Разом з тим, повідомлено, що матеріали зазначених вище виконавчих проваджень знищені за термінами їх зберігання, у зв`язку з чим надати документи, що підтверджують факт відправлення виконавчих документів на адресу стягувача не вбачається можливим (а.с. 38-39).

З довідки АТ «Укрсиббанк» № 27-1-23/б/н від 17.10.2023 року (а.с. 40) вбачається, що оригінали виконавчих листів №278/6267/13-ц від 10.04.2014 року виданих Житомирським районним судом Житомирської області з 17.04.2019 року на жодну адресу банку не надходили.

Відповідно до листа Житомирського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 104608 від 11.12.2023 року (а.с. 112) за період з 2019 року по 2022 роки будь-яких клопотань з приводу встановлення місцезнаходження виконавчих листів № 278/6267/13-ц від 10.04.2014 року виданих Житомирським районним судом Житомирської області, до відділу не надходило.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, (провадження № 14-308 цс 19).

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22).

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2014 року ухвалено заочне рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором. Судове рішення набрало законної сили та є чинним, однак до тепер не виконано у повному обсязі.

Виконавчі листи на примусове виконання заочного рішення суду щодо боржників було видано 10.04.2014 року.

25.04.2014 року були відкриті виконавчі провадження № 43073528 та № 43071488 з їх примусового виконання. 17.04.2019 року виконавчі листи повернуто стягувачу.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», частиною 1 статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, після повернення виконавчого документа стягувачу він мав бути пред`явлений до виконання у строк до 17.04.2022 року.

Однак, протягом зазначеного строку стягувач Акціонерне товариство «УкрСиббанк» не вжив всіх належних заходів щодо встановлення місцезнаходження виконавчого листа та повторного пред`явлення його до виконання.

З травня 2019 року банку достеменно було відомо про завершення виконавчих провадженнь № 43073528 та № 43071488, однак у подальшому протягом майже чотирьох років він лише направляв раз на рік запити до виконавчої служби. При цьому, бездіяльність виконавців з не надання йому відповіді він не оскаржував.

Банк не був позбавлений можливості самостійно встановити відсутність у нього оригіналів виконавчих листів, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та звернутися до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів протягом строку для його пред`явлення до виконання.

Жодних поважних причин, а саме - об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали йому вчинити такі дії, заявником не наведено. Будь-яких реальних перешкод для цього у стягувача не було.

Посилання заявника на не направлення йому виконавчих листів після його повернення не можуть бути взяті до уваги, адже доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, суду не надано.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі № 2-12537/10, провадження № 61-9907св18, суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

На підставі аналізу зазначених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Встановивши, що підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вбачається, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для видачі його дубліката, адже вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення.

Посилання представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на те, що з боку банку, починаючи з травня 2019 року по вересень 2023 року цікавилися долею виконавчих листів через запити до виконавчої служби, однак отримав відповідь лише у 2023 році, тому вважав ці причини поважними, суд відхиляє, оскільки банк повинен був демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури, зокрема, знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати за потреби бездіяльність державних виконавців, а не лише пасивно очікувати надання відповіді на запити протягом чотирьох років.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Проте, заявник тривалий час не реалізовував усі свої права як стягувача, що свідчить про його небажання захищати власні інтереси у виконавчому провадженні.

Отже, суд виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, керуючись принципом правової визначенності, дійшов висновку, що заявником не доведено наявності поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому заява про поновлення строку не підлягає задоволенню.

З огляду на те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання судом не поновлено, тому відсутні й підстави для задоволення заяви банку про видачу дубліката виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 12, 13, 259, 260, 353, 433 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.12.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік