Провадження № 2/127/3709/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Короля О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Позов мотивовано тим, що 26.06.2022 року в м. Вінниця, на вул. Київській, 46 трапилася ДТП, за участю автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням Відповідача та автомобіля VOLKSWAGEN GOLF PLUS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області в справі №127/13417/22 ДТП сталась у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вимог п. 2.10 Правил порожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, а також, тією ж постановою, встановлено, що Відповідач керував зазначеним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за місцем зупинки за допомогою приладу Drager № 6820- 0031, результат огляду 1,04 проміле. В судовому засіданні Відповідач вину у вчиненні правопорушення визнав, суду пояснив, що під час керування транспортним засобом не дотримався дистанції та був неуважним, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом. При цьому керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Наслідком чого стало притягнення його до відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП. На момент скоєння ДТП цивільно- правова відповідальність транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF PLUS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Власник пошкодженого майна звернувся з відповідною вимогою про виплату страхового відшкодування, керуючись нормами чинного законодавства, та з урахуванням п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» було враховано всі отримані документи та було виплачено 35000 грн., страхового відшкодування.

У зв`язку з цим позивач у порядку регресу просить стягнути з відповідача понесені витрати та судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2023 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження в справі за місцем проживання, відзиву на позов не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

26.06.2022 року в м. Вінниці, на вул. Київській, 46 трапилася ДТП, за участю автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням Відповідача та автомобіля VOLKSWAGEN GOLF PLUS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (справа №127/13417/22).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до полісу №АТ- обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.09.2021 року відповідальність власника транспортного засобу марки VOLKSWAGEN GOLF PLUS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , застраховано. Страховиком за полісом є ТДВ СК «Альфа-Гарант».

26.06.2022 року ОСОБА_2 було подано до ТДВ СК «Альфа-Гарант» письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого.

30.06.2022 року ОСОБА_2 звернулась до позивача з письмовою заявою про страхове відшкодування, заподіяне в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.06.2022 року.

За платіжною інструкцією в національній валюті від 01.08.2022 року №29929 ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено виплату потерпілому ОСОБА_2 в розмірі 35000 грн.

Згідно із ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до підпункту в) пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином позивач довів, що загальний розмір збитків, які він поніс у зв`язку із завданням шкоди відповідачем становить 35000 грн., тобто заявлені позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Судові витрати у справі складаються також з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000, 00 грн.

Представником позивача подано детальний опис робіт (наданих послуг) за договором про надання професійної правничої допомоги від 30.08.2023 року. Такі витрати складаються з: 1000 грн. консультація клієнта щодо порядку та строків надання правничої допомоги адвокатом відповідно до погодженого завдання; 3000 грн. підготовчі дії : з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує Клієнт та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог; аналіз та вивчення судової практики; 3000, 00 грн. підготовка та подання позовної заяви в суд: визначення підсудності; визначення складу учасників судового процесу; розрахунок ціни позову та розміру судових витрат; написання позовної заяви; копіювання, завірення, зшивання додатків до позовної заяви, підготовка справи до відправки в суд.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку та написання позовної заяви, надання усних консультацій, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи лише має бути сплачено.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовано ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України.

Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Великою Палатою Верховного Суду сформовано правову позицію щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в постанові від 19.02.2020 р. №755/9215/15-ц. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Зважаючи на те, що справа нескладна, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд прийшов до висновку про зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 36, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» грошові кошти в розмірі 35000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» 2684 грн. у відшкодування витрат із сплати судового збору та 3000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант», місцезнаходження: вул. бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: