Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі Рабчинській Я.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Житомиргаз Збут 19.12.2022р. звернулося до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 8552,41 грн. та 2270,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного типового договору постачання природного газу є побутовим споживачем природного газу, який надає ТОВ «Житомиргаз Збут» та постачається за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, в період з 01.01.2018р. по 30.11.2020р. відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно здійснювала оплату за постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 8552,41 грн. У зв`язку із вищенаведеним, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 17.11.2021р. вищезазначену справу надіслано за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Згідно ухвали судді Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П. від 23.12.2022р. позовна заява ТОВ «Житомиргаз збут» приянято до провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін у судове засідання.

Від представника позивача 06.03.2023р. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Також вказала, що не заперечує щодо прийняття судом заочного рішення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, від неї 06.03.2023р. надійшла заява, в якій остання просить суд провести розгляд справи без її участі та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32).

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 забезпечується послугами з постачання природного газу, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут (а.с. 9).

Представник позивача в обґрунтування заявлених вимог вказує, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , та просить стягнути заборгованість з останньої, яка утворилась за період з 01.01.2018р. по 30.11.2020р. в розмірі 8552,41 грн.

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 05.12.2017р. за № 20517, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 передала у власність (подарувала), а ОСОБА_2 прийняла у власність (у дар) 8/100 (вісім сотих) ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_1 відсутня частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 та 05.12.2017р. припинено речове право шляхом внесення відомостей приватним нотаріусом Стражник Т.О., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав.

Індивідуальний споживач, в розумінні статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Отже, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування та спростування заявлених позовних вимог судом не встановлено, що ОСОБА_1 не є споживачем послуг з природного газу, які надаються позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що: відповідачка була власником даної квартири протягом періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість; що саме з нею був укладений договір про надання послуг з постачання природного газу; що ОСОБА_1 проживала і фактично користувалась природним газом за вказаною адресою.

Суд не буре до уваги надану позивачем довідку про те, що споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , оскільки вони складені безпосередньо працівниками ТОВ «Житомиргаз збут», за відсутності даних про власника/користувача об`єкта нерухомості.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 03.05.2023 року у справі 200/7595/18, а відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в пунктах 147-148 наведеної вище постанови Верховного Суду зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)). Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу у розумінні чинного законодавства, вимоги позивачем заявлені до неналежного відповідача, клопотань про заміну відповідача або залучення співвідповідачів позивач не заявляв, що є виключно його процесуальним правом відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 51, 81 ЦПК України, суд з власної ініціативи немає повноважень визначати відповідачів у справі, а тому відмовляє в задоволенні в позову.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючисьст.ст. 2,7,10-13,76-83,133,141,263-268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В. П. Маслак

Позивач :

ТОВ Житомиргаз Збут

адреса: 10003, м. Житомир, Перемоги майдан, 10

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

адреса реєстрації: АДРЕСА_1

адреса проживання: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_1