К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2023 року місто Київ
апеляційне провадження № 22-з/824/1414/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - Кєєр Олени Сергіївни про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , поданої представником ОСОБА_4 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Пономаренко Н.В. від 13 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання незаконним звільнення, визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 про визнання незаконним звільнення, визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним наказ № 1-к від 1 лютого 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади комірника у ФОП ОСОБА_3 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді комірника у ФОП ОСОБА_3 з 1 лютого 2021 року. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 60 865 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 816 грн. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді комірника у ФОП ОСОБА_3 з дня звільнення - з 1 лютого 2021 року.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, представник ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року - без змін. Поновлено дію рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2023.

6 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - Кєєр О.С. подала заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з поданням ФОП ОСОБА_3 апеляційної скарги, позивачем понесені витрати у вигляді оплати професійної правничої допомоги в сумі 10 000 грн.

28 листопада 2023 року представник ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подала заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, де зазначає, що представником позивача до закінчення судових дебатів не було зроблено заяву про намір подати докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення; подані стороною позивача докази не містять конкретизації наданих послуг; навіть при встановленні факту понесення стороною позивача витрат на правничу допомогу та необхідність їх стягнення, такі витрати підлягають зменшенню до 3 000 грн.

Представник ОСОБА_1 - Кєєр О.С. в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки стороною позивача не надано детального опису робіт (наданих послуг), їх оплати; витрати є неспівмірними зі складністю справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява представника ОСОБА_1 - Кєєр О.С. підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До

витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою

особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2023 року до закінчення судових дебатів представник ОСОБА_1 - Кєєр О.С. заявила про намір подати докази понесених судових витрат протягом встановленого процесуального строку.

6 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - Кєєр О.С. подала відповідну заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в апеляційному суді, в розмірі 10 000 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суду надано: копію договору про надання правничої допомоги від 17 червня 2022 року; копію додаткової угоди від 9 серпня 2023 року № 1 до договору про надання правничої допомоги від 17 червня 2022 року № б/н; копію акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 1 листопада 2023 року.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар

має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

З матеріалів справи убачається, що у постанові Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно пункту 1 додаткової угоди від 9 серпня 2023 року № 1 до договору про надання правничої допомоги від 17 червня 2022 року № б/н, укладеного між адвокатом Кєєр О.С. та ОСОБА_1, сторони погодили, що гонорар адвоката за комплексне супроводження судової справи, яка буде розглядатися у Київському апеляційному суді за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року у справі № 761/38555/21, становить фіксовану суму в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до копії акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 1 листопада 2023 року адвокат Кєєр О.С. надав, а клієнт ОСОБА_1 прийняв послуги з професійної

правничої допомоги щодо представництва, захисту прав та інтересів клієнта у судовій справі № 761/38555/21 у Київському апеляційному суді; гонорар адвоката за надання юридичних послуг у справі № 761/38555/21 в суді апеляційної інстанції становить фіксовану суму розміром 10 000 грн., який повинен бути сплачений клієнтом протягом 60 днів з дня набрання рішення законної сили.

Дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що фіксований гонорар представники позивача в сумі 10 000 грн. є співмірним зі складністю справи, ціною позову, обсягом вчинених процесуальних дій в суді апеляційної інстанції, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи.

Посилання представника ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на те, що позивачем не надано доказів оплати вартості вказаних послуг відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об'єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 3 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20).

З урахуванням встановлених обставин, суд не знаходить підстав для зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу, а тому вони підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі - 10 000 грн.

Керуючись статтями 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - Кєєр Олени Сергіївни задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ,; РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: