Справа № 522/1461/22
Провадження № 2/522/1881/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси:
у складі: головуючої судді Суворової О.В.,
за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям житлового приміщення,-
Позивач 20.01.2022 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до КП «ЖКС «Порто-Франківський» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, в якій просить стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 31 080,30 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
11.05.2023 року представником позивача подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 72 978 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 7322 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2022 року, справа передана судді Суворовій О.В.
Ухвалою суду від 25.01.2022 року прийнято позовну заяву, призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Також ухвалою суду від 25.01.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору та відстрочено сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. до ухвалення судового рішення.
Ухвалою суду від 15.07.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
27.07.2022 року на адресу суду від третіх сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви, якою треті особи повністю підтримали вимоги позивача та просили їх задовольнити.(а.с.82-85)
Ухвалою суду від 28.09.2022 року за клопотанням представника позивача судом призначена судова будівельно-технічна експертиза.
08.03.2023 року на адресу суду з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №22-5222 від 28.02.2023 року разом із матеріалами цивільної справи №522/1461/22 (а.с.114-127).
Ухвалою суду від 04.04.2023 року провадження по справі відновлено та призначено до судового розгляду.
11.05.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 72 978 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 7322 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
В судове засідання 16.05.2023 року сторони не з`явилися.
Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача та зазначила, що уточнений позов підтримує і не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надавав.
Треті особи в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні їх заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали в рівних долях кожний квартиру під АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з трьох кімнат загальною площею 67,0 кв.м, у тому числі житловою - 50,9 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.07.2002 року, даний договір посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Коваль Н.В., серія АЕК №173582 (а.с.13).
Згідно довідки, виданої Дільницею №11 КП ЖКС «Порто- Франківський» від 30.03.2009 р. №711 ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_2 (дружина) та ОСОБА_3 (син) зареєстровані в квартирі в АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2002 року, особистий рахунок відкритий на ОСОБА_1 . Технічний стан будинку та характеристика житлової площі будинок в списках ветхих та аварійних не значиться (а.с.16).
Актом про нанесення шкоди внаслідок протікання даху від 04.08.2021 року, складеним мешканцями під`їзду будинку АДРЕСА_3 : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , засвідчено , що стеля ванної кімнати, площею 4,1 кв.м. - залита наполовину, в кухні площею 6,3 кв.м., стеля виготовлена з кнауфа залита на 80%, провисла, на стелі видно дірки, по яким стікала вода; стіна, на якій знаходиться газовий котел замокла, шпалери відклеїлись; стіна, на якій знаходиться лічильник газовий, замокла, шпалери відклеїлись, на стіні з`явились випуклості; віконні відкоси замокли та полущились. Кімната площею 15,1 кв.м. стіна з бокової частини будинку змокла, виступили плями на шпалерах, які відклеїлись, змокла стіна над вікном, стіна з задньої сторони будинку - змокла, виступили плями на шпалерах, які відклеїлись. Кімната площею 15,3 кв.м. - за сторони фасаду промокла, шпалери відклеїлись. Причина заливу квартири пошкодження покрівлі будинку. Залиття квартири водою відбулось внаслідок невиконання керуючою компанією КП ЖКС «Порто- Франківський» обов`язків по утриманню будинку в належному стані і ремонту спільного майна (а.с.17-22,26-29).
Згідно реєстру необхідних матеріалів для проведення робіт в квартирі, вартість матеріалів взятих з інтернет магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » складає 31 080,30 грн. (а.с.30)
Висновком експерта №22-5222 будівельно-технічного експертного дослідження від 28.02.2023 року встановлено наявність пошкоджень житлових кімнат «3» «4», кухня «5», санвузол «6» відповідно з планом квартири АДРЕСА_1 мають ознаки залиття водою. Причинами неодноразового залиття квартири АДРЕСА_1 були несправність елементів покрівлі з організованим водостоком. На момент обстеження пошкодження квартири не вологі, застарілі, що свідчить щодо усунення джерела залиття виконанням ремонту покрівлі. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно зробити в квартирі для усунення пошкоджень внаслідок залиття складає 72 978 гривень (а.с.116-127).
Частиною першою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.
Відповідно до вимог ст. ст. 177, 179 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитись до сантехнічного обладнання, користуватися будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій.
Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
Частиною 3 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
У даному випадку відповідачем не були спростовані докази надані позивачами, про те, що залиття ванної кімнати їх квартири сталося з вини відповідача. На підставі викладеного суд вважає, що по справі доведене завдання шкоди майну позивачів з вини відповідача, а саме за наслідком залиття водою з квартири, яка розташована вище над квартирою позивачів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
На підставі викладеного суд вважає, що по справі доведене завдання шкоди майну позивача з вини відповідача, а саме за наслідком залиття належної позивачу квартири.
Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України обов`язок доказування того, що шкода завдана не з вини відповідача, лежить на відповідачеві.
Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України власник квартири та члени його сім`ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири).
Враховуючи викладені положення діючого законодавства саме на власника покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку із використанням належного йому майна, як самим власником так і членами його родини.
З огляду на наведене, оскільки об`єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи встановлено, що залиття квартири позивачів відбулося внаслідок вини відповідача, в належній їй на праві приватної власності квартирі, то шкода, заподіяна залиттям квартири позивачів, підлягає стягненню з відповідача, як власника квартири.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
Відповідно до ст. ст. 322, 323 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, суд вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки сума шкоди визначена висновком експерта №22-5222 від 28.02.2023 року.
Позивач також вважає, що неправомірною бездіяльністю відповідача йому також заподіяно і моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях, які він пережив у зв`язку з псуванням його майна, порушення має тривалий характер та системність, змушує його змінювати звичний ритм життя, призводить до душевних страждань та незручностей.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
У відповідності з п. 3) ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Враховуючи практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28 травня 1985 року, справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де зазначено, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним, суд погоджується, що завдання шкоди майну позивача, порушення звичного ритму життя позивачки - є суттєвими моральними стражданнями.
Зокрема, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача з вини відповідача, яке має тривалий характер та системність, внаслідок якого було пошкоджено його майно, також це залиття спричинило у позивача негативні зміни у звичайних умовах його життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді . Тому , виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості з урахуванням обсягу і тривалості страждань, порушення звичного способу життя, переживань, пов`язаних з пошкодженням майна, необхідності додаткових зусиль для його відновлення, суд вважає, що у частині стягнення моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цих Кодексом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані із розглядом справи у суді, у розмірі 7322 гривень (які були сплачені за проведення експертного дослідження).
Суд вважає, що у зв`язку з порушенням звичного режиму життя, сильним психологічним стресом, витратою часу та зусиль для відновлення попереднього стану квартири, необхідністю займатися ремонтом, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої, враховуючи засади розумності та відповідності , суд визначає у сумі 1000 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 15, 1166, 1167, 1187, 1190, 1196, 1200, 1201 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям житлового приміщення задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 26 червня 2023 року.
Суддя О.В.Суворова