Справа 645/2829/23
Провадження № 2/645/1224/23
РІШЕННЯ

іменем України

08 грудня 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти у розмірі 73137,20 грн., що є грошовим еквівалентом 2000,00 доларів США та судовий збір.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25.11.2021 між позивачем та відповідачами було укладено договір-зобов`язання укласти договір купівлі-продажу. Відповідно до п.1.1 Договору, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (сторона 1) зобов`язується передати об`єкт нерухомості, права власності й права користування на нього ОСОБА_1 (стороні 2), а сторона 2 зобов`язується прийняти у власність та сплатити ціну квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 3.1. Договору, Договір купівлі-продажу повинен бути укладений до 01.02.2022 року. Відповідно до п. 4.1. Договору, сторона 2 передала стороні 1 грошові кошти у розмірі 1000,00 доларів США, що є забезпеченням виконання зобов`язання, а саме укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна. 30 січня 2022 року сторонами укладено додаткову угоду до Договору-зобов`язання укласти договір купівлі продажу від 25.11.2021 р. Відповідно до даної Додаткової угоди, сторона 2 передала стороні 1, додатково, 30.01.2022 грошові кошти у розмірі 1000.00 дол. США, в рахунок оплати договору купівлі-продажу, який сторони домовились укласти в майбутньому. Крім того, сторонами підтверджено, що кількість сплачених коштів в рахунок майбутнього Договору купівлі-продажу становить 2000 (дві тисячі) дол. США, еквівалент 73137.20 грн. на момент подачі позову. Також, сторони домовилися, що договір купівлі-продажу нерухомості буде укладений до 01.03.2022 року, тобто строк для укладення в майбутньому договору купівлі-продажу, було продовжено. Також, в розділі 4 Договору зазначається, що кошти, які сплачені стороною 2 на користь сторони 1, є Завдатком за договором купівлі-продажу нерухомого майна, який сторони домовилися укласти в майбутньому. Однак, за своєю суттю, кошти передані за Договором та кошти, які передані за Додатковою угодою до Договору, є авансом, відповідно до діючого законодавства. Зазначений Договір та Додаткова угода до нього укладені в простій письмовій формі. За своїм змістом, це є попередній договір купівлі-продажу. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, 24.02.2022 р. на території України був ведений воєнний стан, в м.Харкові велися бойові дії, що унеможливило укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки через постійні обстріли була необхідність перебувати в укриттях для збереження життя. Тобто, за для збереження власного життя не було можливості укласти договір купівлі-продажу. Крім того, через значні перебої зв`язку, не було можливості отримати інформацію про роботу нотаріуса. Також, не було відомо про стан об`єкта нерухомості, оскільки через активні бойові дії він міг бути пошкоджений або знищений. Отже, на момент подачі позову до суду, договір-купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , не був укладений з причин, які не залежали від сторін. У зв`язку з чим позивач звернувся до відповідачів з вимогою повернути аванс який було сплачено, кошти в розмірі 2000 дол. США. Однак відповідачі відмовили у повернення коштів, мотивуючи відмову тим, що внесена грошова сума у розмірі 2000.00 дол. США є завдатком за договором купівлі-продажу нерухомого майна, та не підлягає поверненню на підставі ст. 571 ЦК Україну. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 30.06.2023 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у загальному порядку з викликом у судове засідання сторін по справі.

12.07.2023 р. від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує щодо позовних вимог, вважає їх необгрунтованими, в обгрунтування чого зазначив, що 25.11.2021 року між позивачем та відповідачами укладено договір-зобов`язання укласти договір купівлі-продажу. Договір вчинений в письмовій формі відповідно до ст. 547 ЦК України. В цьому договорі вказано, що внесена сума є саме завдатком. Сторонам договору було роз`яснено зміст статті 571 ЦК України, також договір має реальні зобов`язання між позивачем та відповідачами. Тобто, відповідачі зобов`язуються продати позивачу трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , позивач зобов`язується прийняти цю квартиру і оплатити її вартість, у розмірі 1 057 050 грн., що є грошовим еквівалентом 39150,00 доларів США. На забезпечення виконання зобов`язань за цим договором позивач вніс завдаток в сумі: 27000 грн., що є грошовим еквівалентом 1000,00 доларів США. Це прямо зазначено в пп. 4.1. п. 4 договору. Крім цього, в договорі обумовлено ціну квартири, строк оплати та строк придбання квартири, а саме до 01.02.2022 року, інші істотні умови. 30.01.2022 року позивач не з`явився в офіс нотаріуса Харківського міського нотаріального округа Жовніра В.В., для нотаріального посвідчення угоди, а саме: договору купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 . Натомість, зателефонував та запропонував зустрітися в офісі агенції нерухомості «Лелека», зустрівшись пояснив, що не може зараз купити вище зазначену квартиру, так, як покупець його квартиру в новобудові відмовився від покупки, залишивши йому завдаток. Позивач, наполегливо просив продовжити йому строк для укладення договору купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 та запропонував збільшити розмір завдатку, на що відповідачі погодилися та уклали додаткову угоду до Договору-зобов`язання укласти договір купівлі продажу від 25.11.2021 року. В позовній заяві позивач використовує різні поняття "завдаток" і "аванс", вважає суму в грошовому еквіваленті 2000,00 доларів США, то завдатком, то авансом. Стаття 570 ЦК України чітко визначає поняття завдатку. Можливо позивач вважає суму в грошовому еквіваленті 2000,00 доларів США авансом саме через частину другу статті 570 ЦК. Проте в договорі чітко визначено (більше того, навіть було роз`яснено представником агенції), що вказаній сумі "надається статус завдатку" - п. 4 пп. 4.1.1 такий завдаток видається для "підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання з метою реалізації своїх намірів щодо купівлі Об`єкта нерухомості". Вважав, що із аналізу договору сума в грошовому еквіваленті 2000,00 доларів США може бути визначена тільки як завдаток і до неї застосовуються всі відповідні правила. Одним із аргументів позивача являться те, що угода про завдаток, ніби має укладатися "після укладання договору купівлі-продажу та в такому випадку його форма має відповідати формі договору купівлі-продажу". Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін (про це зазначає і сам позивач). В параграфі 5 Цивільного кодексу України жодної умови про нотаріальне посвідчення договору про завдаток не має. Не має такої умови й у самому договорі. В тому ж параграфі не має умови про те, що договір про завдаток має укладатися після будь-якого іншого договору (як вказує позивач, що договір про завдаток має укладатися після договору купівлі-продажу). Таке вільне побутове тлумачення позивача виходить за рамки закону. Із цього випливають і помилкові судження позивача про нікчемність договору про завдаток від 25.11.2021 року. Після введення в Україні військового стану, в вересні 2022 року представник відповідачів зателефонував позивачу та запропонував купити квартиру АДРЕСА_1 за меншу суму, а саме: в грошовому еквіваленті 30000,00 доларів США майже на 25% менш від домовленої вартості квартири, на що позивач відмовився. Позивачу також відомо, що стан об`єкта нерухомості, тобто квартири АДРЕСА_1 , на липень 2023 року - задовільний. Були пошкоджені віконні рами та стекло в них, як наслідок вибуховою хвилі. Відповідач ОСОБА_2 , в березні 2023 року установив нові металопластикові рами, поніс витрати у розмірі 63 500 грн. Відтак, внесені кошти підчас підписання договору є завдатком з усіма наслідками. А саме: якщо порушення договору відбулось з вини покупця, то завдаток залишається у продавця. Якщо ж порушення мало місце з вини продавця, то він зобов`язаний повернути покупцеві завдаток, а також додатково сплатити суму у розмірі завдатку. Іншими словами продавець зобов`язаний сплатити покупцеві подвійну суму внесеного завдатку. Відповідачі повністю виконали вимоги угоди про завдаток, тобто договору - зобов`язання укласти договір купівлі-продажу від 25.11.2021 року. Вони не здійснювали продажу обумовленої в договорі квартири АДРЕСА_1 не тільки до 01.03.2022 року, а й навіть понад рік за межами дії договору. На усне прохання позивача протягом всього цього періоду відмовляли клієнтам, які готові були купити вищезазначену квартиру. Таким чином намагалися знайти спільну мову з ним. Позивач, зі своєї сторони, порушив умови договору - зобов`язання укласти договір купівлі-продажу від 25.11.2021 року й намагається всупереч закону та договору стягнути кошти.

28.07.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що ознаками завдатку є: грошові кошти, які передані кредиторові боржником; ці гроші повинні бути передані в рахунок належних платежів, які випливають із договору; гроші сплачуються на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Отже, передана сума є авансом, якщо відсутня будь-яка ознака завдатку. Договір, який був укладений між сторонами 25.11.2021 р., не містить умову про необхідність здійснення будь-яких платежів Позивачем, натомість, містить умову про домовленість укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна в майбутньому. Отже, даний договір за свої змістом не встановлює обов`язок для позивача вносити платежі за цим договором, що в розумінні ст. 570 ЦК України характеризує внесену суму в розмірі 2000,00 доларів США як авансовий платіж, оскільки відсутні всі необхідні ознаки договору Завдатку. За змістом Договору від 25.11.2021, сторони домовилися укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, отже цей договір є попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Договір від 25.11.2021 року за своїм змістом є попереднім договором, згідно якого сторони повинні укласти договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 . Однак, даний договір не було укладено. Договір від 25.11.21 та додаткові угоди до нього, за змістом є попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, однак такий договір не може мати юридичні наслідки, оскільки його форма не відповідає формі основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, який, на вимогу ст. 657 ЦК України, повинен бути нотаріально-посвідчений. Даний договір не передбачає обов`язок позивача здійснювати платежі, на забезпечення яких позивачем сплачена сума 2000,00 дол. США, а лише передбачає домовленість укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна в майбутньому. Таким чином, за змістом договору від 25.11.2021 р., сума, яка сплачена позивачем на користь відповідачів, є авансом. Законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами попереднього договору був переданий, а зобов`язання не виконано, тобто основний договір у визначений попереднім договором строк не укладений, то аванс залишається у сторони, яка його отримала. Така умова попереднього договору суперечить вимогам чинного законодавства. Позивач не стверджує, що договір завдатку повинен бути завірений нотаріально. Однак, договір завдатку повинен бути укладений на виконання чинного договору, за яким боржник зобов`язується виплатити певні грошові кошти. В правовідносинах, які виникли між позивачем та відповідачами, таким (договором має бути договір купівлі-продажу нерухомості, який, в свою чергу, підлягає нотаріальному посвідченню. Не укладення такого договору зумовлює нікчемність договору про завдаток, оскільки відсутній договір, на виконання якого сплачено грошові кошти. Твердження відповідача про те, що закон не містить умову укладення (договору завдатку після будь-якого іншого договору, не відповідає дійсності, оскільки ст. 570 ЦК України, як ознака завдатку, зазначено, що такі кошти передаються в рахунок платежів, які повинен здійснити боржник за договором. Існування договору-завдатку, без зобов`язання щодо якого такий завдаток сплачено, суперечить принципам цивільного законодавства. Однак, договір-зобов`язання, який був укладений між сторонами, не створює обов`язку позивача здійснити будь-які платежі, а як зазначалося вище- фіксує домовленість укласти договір купівлі-продажу в майбутньому. Щодо оферти з боку відповідача щодо пропозиції придбання квартири за 30000 дол. США, позивач зазначає, що така інформація не відповідає дійсності, і не підтверджена належними та допустимими доказами. В той же час, відповідачем не обґрунтовано-яким чином така оферта має значення для правильного вирішення справи судом, оскільки договором від 25.11.2021 та додатковою угодою до нього, встановлено домовленість про укладення договору купівлі-продажу до 1 березня 2022 року. Отже, у вересні 2022 року, строк виконання попереднього договору сплив, що обумовило припинення зобов`язання за даним договором. Крім того, відповідач зазначає, що позивачу було відомо, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у задовільному стані, однак доказів про це не надано. В той же час, відповідач підтверджує руйнування в даній квартирі внаслідок бойових дій, за результатами якого ОСОБА_2 поніс витрати у розмірі 63500 грн.. Тобто, це вказує на той факт, що стан квартири не відповідає тому стану, який мала квартира при укладенні Договору від 25.11.2021 року. У зв`язку з наведеним просить суд про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 24.10.2023 р. закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували, надали пояснення аналогчні викладеним у відзиві на позовну заяву. Також зазначили, що угода куплі-продажу квартири не відбулась, так як договір-зобов"язання порушив сам позивач, відмовившись від купівлі їх квартири, хоча йому були запропоновалі кращі умови. Тому отриманий завдаток вони не мають повертати. Також не погоджувались із розміром позову, так як в національній валюті 2000 доларів США становили 55600 гривень, згідно договору. Повідомили суду, що на даний час їх квартира продана, отримані від позивача кошти вони не повернули.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є рієлтером. 21.11.2021 року ОСОБА_1 заплатив відповідачам 1000 доларів США завдатку, сторонам роз`яснили правові наслідки отримання завдатку, до 01.02.2022 року мали укласти договір купівлі-продажу квартири. Почались розмови про війну, у ОСОБА_1 не стало покупців на його квартиру, він попросив надати йому більший строк для укладення угоди та збільшив завдаток. Після початку війни, влітку 2022 року сторони зустрічались, запропонували позивачу кращі умови придбання квартири за 30000 доларів США. В вересні-жовтні 2022 року позивач відмовився від угоди.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він є рієлтером, допомагав сторонам в укладенні угоди-зобов`язання щодо купівлі-продажу квартири відповідачів, підготував пакет документів, договір був укладений в письмовій формі, мав реальні зобов`язання між сторонами. Сторонам було роз`яснено, що внесена сума є завдатком, було роз`яснено ст. 571 ЦК України. Коли приїхали до нотаріуса для укладення угоди, то позивач ОСОБА_1 не приїхав та наполеглево попросив продовжити строк на придбання квартири. Сторони погодили інший строк для укладення угоди. Сторонам було роз`яснено, що отримана продавцями сума є завдатком.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так судом було встановлено, що згідно Договору-зобов"язання укласти договір купівлі-продажу від 25.11.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони. Відповідно до п.1.1 Договору, сторона 1 зобов`язується передати об`єкт нерухомості, права власності й права користування на нього стороні 2, а сторона 2 зобов`язується прийняти у власність та сплатити ціну квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 3.1. Договору, Договір купівлі-продажу повинен бути укладений до 01.02.2022 року. Відповідно до п. 4.1. Договору, сторона 2 передала стороні 1 грошові кошти у розмірі 1000,00 доларів США (на той час еквівалентно 27000 грн.), що є забезпеченням виконання зобов`язання, а саме укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Пунктом 5 Договору передбачено порядок розрахунку готівкою 38150 доларів США.

30 січня 2022 року сторонами укладено додаткову угоду до Договору-зобов`язання укласти договір купівлі-продажу від 25.11.2021 р. Відповідно до даної Додаткової угоди, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (продавці) та ОСОБА_1 (покупець) прийшли до взаємної угоди про збільшення суми завдатку ще на 1000 доларів США, 30.01.2022 грошові кошти у розмірі 1000.00 дол. США, в рахунок договору купівлі-продажу, який сторони домовились укласти в майбутньому. Крім того, сторонами підтверджено, що кількість сплачених коштів в рахунок майбутнього Договору купівлі-продажу становить 2000 (дві тисячі) дол. США. Також, сторони домовилися, що договір купівлі-продажу нерухомості буде укладений до 01.03.2022 року, тобто строк для укладення в майбутньому договору купівлі-продажу, було продовжено. Також, в розділі 4 Договору зазначається, що кошти, які сплачені стороною 2 на користь сторони 1, є Завдатком за договором купівлі-продажу нерухомого майна, який сторони домовилися укласти в майбутньому.

01.04.2023 року позивачем на адресу відповідачів була надіслана претензія про негайну сплату на його корсить суми авансового платежу в розмірі 2000 доларів США, а також штрафних санкцій за порушення грошового зобов"язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума у загальному розмірі 2000 дол. США є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком.

Враховуючи наведене та положення статті 570 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що сума, яка названа в Договорі-зобов`язанні, укладеном в простій письмовій формі, завдатком, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18).

Посилання відповідачів на те, що саме з вини позивача сторони не уклали основний договір, а тому позивач втратив право вимагати повернення коштів, є безпідставними, оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору. Тому сума, яка названа в Договорі-зобов`язанні завдатком, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти. Тому суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Також суд зазначає, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Так позивач просив стягнути із відповідачів суму надану ним в солідарному порядку. В судовому засіданні встановлено і не оспорювалось сторонами, що відповідачі разом отримали від позивача саме 2000 доларів США, а не гривні, тому суд погоджується із доводами позивача про стягнення суми авансу в еквіваленті 2000 доларів США в гривні, по курсу станом на 26.06.2023 року, в межах заявлених позовних вимог, що становив 73137,20 грн. (2000 доларів СШАх36,5686 грн.). Але не погоджується із солідарним стягненням даної суми, враховуючи, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК України).

Відповідачі повідомили, що спірна квартира була отримана ними у спадок, належала їм на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному, кошти від позивача у доларах США вони отримали разом, тому суд приходить до висновку про застягнення суми еквівалетної 2000 доларів США, що становить 73137,20 грн., в рівних частках з кожного відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн., в рівних частках з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст.4,12,13,81,82,141,229,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 36568 грн. 60 коп., а також судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 36568 грн. 60 коп., а також судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,ардеса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено: 21.12.2023 року.

Головуючий суддя І.В.Ульяніч