УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 2-8402/2010

провадження № 61-16721ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за заявою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку на їх пред`явлення

у справі за позовом відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Запорізького обласного управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

в особі філії - Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду із зазначеною вище заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-8402/2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 301 287,96 грн, судового збору у розмірі 1 700,00 грн та

120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року

у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Поновлено АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-8402/2010 відносно боржника ОСОБА_1 .

Видано АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» дублікат виконавчого листа №2-8402/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління

АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитом

у розмірі 301 287,96 грн, судового збору у розмірі 1 700,00 грн та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У листопаді 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О., із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року, у змісті якої просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня

2023 року залишити в силі.

1. Ухвалою Верховного Суду у складі судді касаційного цивільного суду

від 04 грудня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Г. О., на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня

2023 року залишено без руху. Запропоновано заявникові сплатити судовий збір за подання касаційної скарги. На підтвердження сплати судового збору запропоновано надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено заявника про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк, представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О., надав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

2. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що апеляційний суд, скасовуючи ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», дійшов помилкового висновку про задоволення останньої, оскільки ОСОБА_1 було частково виконано судове рішення, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, державним виконавцем у листопаді 2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відносно боржника

ОСОБА_1 .

На переконання заявника, відсутність дій стягувача, спрямованих на виконання судового рішення до травня 2017 року свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

в особі філії - Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та, як наслідок, для видачі дубліката виконавчого листа.

Також заявник посилається на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження втрати виконавчого листа.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Щодо оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня

2023 року в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання

Ухвала суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення строку або відмови

у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), після їх перегляду в апеляційному суді,

у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Так само не підлягає касаційному оскарженню і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду такої ухвали.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року в частині вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали в апеляційному порядку.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року

у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084 сво18).

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Г. О., на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року в частині вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.

Щодо оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня

2023 року в частині видачі дублікатів виконавчих документів

Запорізьким апеляційним судом у змісті оскаржуваної постанови встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2009 року

у справі № 2-4340/09 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління «Державний ощадний банк України», яке в подальшому змінило назву на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», заборгованість за кредитом у розмірі 301 287,96 грн, судовий збір у розмірі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.

У травні 2011 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на виконання зазначеного рішення суду отримало виконавчі листи про стягнення заборгованості з обох боржників ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) зі строком виконання до 04 січня 2013 року.

Зазначені виконавчі листи були пред`явлені до примусового виконання у травні

2011 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції 17 травня 2011 року відкрито виконавчі провадження

№ 26654074 відносно боржника ОСОБА_1 та № 266536657 відносно

ОСОБА_2 .

У липні 2011 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 26654074 відносно боржника ОСОБА_1 та

№ 266536657 відносно ОСОБА_2 до зведеного виконавчого провадження

№ 81/14.

В рамках виконавчого провадження № 26654074 відносно боржника ОСОБА_1 здійснено виконавчі дії, внаслідок яких частково утримано борг у розмірі

59 739,02 грн.

Державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні № 81/14 винесено постанови про повернення виконавчих документів на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме:

16 листопада 2012 року відносно боржника ОСОБА_1 та 29 грудня 2012 року відносно іншого боржника - ОСОБА_2 .

В подальшому АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», 02 липня 2013 року, 29 квітня 2014 року та 25 квітня 2016 року пред`являв виконавчий лист

№ 2-8402/2010 до примусового виконання відносно боржника ОСОБА_2 . Востаннє виконавчий лист повернуто постановою державного виконавця

від 08 червня 2016 року на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий лист № 2-8402/2010 відносно боржника ОСОБА_2 на час перегляду справи в апеляційному порядку знаходився на примусовому виконанні у приватного виконавця Шавлукової З. А.

Відповідно до відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 28 квітня 2023 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління

АТ «Державний ощадний банк України» стало відомо, що за виконавчим листом відносно ОСОБА_1 «Утримання боргу проводилось частково у розмірі

59 739,02 грн».

Інформація щодо завершення виконавчого провадження, із зазначенням дати та номера направлення відповідної постанови разом з оригіналом виконавчого документа на адресу АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» як стягувача у виконавчому провадженні, у відповіді відсутня. Крім того, станом на дату формування відповіді, виконавчий документ на виконанні у Шевченківському відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не перебуває та до відділу повторно не надходив.

Доказів направлення Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції копій постанов та оригіналів виконавчих листів на адресу стягувача, до відповіді на звернення надано не було, оригіналу виконавчого листа щодо стягнення заборгованості та судових витрат відносно боржника ОСОБА_1 на адресу АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», як стягувача, не надходило.

З метою з`ясування стану виконавчого провадження, а також місцезнаходження оригіналу виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 , стягувачем неодноразово направлялися на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції запити, які довгий час залишалися без відповіді.

Апеляційним судом встановлено, що документи виконавчого провадження, зокрема постанова від 17 травня 2011 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-8402/2010 відносно боржника ОСОБА_1 з номером провадження та ідентифікатором доступу, на адресу стягувача, не направлялася, що позбавило АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» можливості знайомитися з документами виконавчого провадження, які розміщенні в Автоматизованій системі виконавчого провадження та контролювати хід виконавчого провадження.

Також апеляційним судом встановлено, що стягувачу копія вищезазначеної постанови від 16 листопада 2012 року про повернення виконавчих документів відносно боржника ОСОБА_1 разом із оригіналом вищезазначеного виконавчого листа № 2-8402/2010 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції стягувачу не надсилалась, докази на підтвердження зворотного матеріали справи не містять.

З урахуванням зазначеного, Запорізький апеляційний суд, у змісті оскаржуваної постанови від 11 жовтня 2023 року дійшов висновку що оригінал виконавчого листа загублений при перебуванні на виконанні, відповідно дійшов висновку про втрату оригіналу виконавчого документа.

При цьому, Верховним Судом не надається оцінка поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки оскаржувана постанова Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року

в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не є предметом касаційного перегляду.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є:

1) його втрата, зокрема сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та у органу державної виконавчої служби свідчить про те, що такий документ було втрачено;

2) звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі

№ 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) викладено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Суд апеляційної інстанції, встановивши поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та втрату оригіналу виконавчого листа, оскільки він відсутній у стягувача та в органі державної виконавчої служби, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа. Судове рішення боржником не виконане, відповідно права стягувача підлягають поновленню.

Як вже зазначалось, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Відповідно, сам по собі факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13 (провадження № 61-17590 св 20), від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34 св 21), від 23 червня

2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111 св 20), від 14 грудня

2022 року у справі № 753/20452/21 (провадження № 61-7673 св 22), від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц (провадження № 61-12614 св 22), від 17 травня 2023 року у справі № 565/1888/19 (провадження № 61-1030 св 23).

Верховний Суд погоджується з висновками Запорізького апеляційного суду щодо наявності підстав для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки судом встановлено факт його втрати.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги, що втрата виконавчого листа не підтверджена доказами, оскільки встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не обмежують права боржника та не покладають на нього додаткових зобов`язань з огляду на те, що дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення в частині вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження

в частині оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня

2023 року щодо вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 жовтня

2023 року у справі за заявою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку на їх пред`явлення у справі за позовом відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Запорізького обласного управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць