КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 344/1754/15-ц Головуючий у І інстанції Новак Р.В.
Провадження №22-ц/824/3662/23 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Писаної Т.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Національного банку України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року про зупинення провадження у справі за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 13 жовтня 2014 року між Національним банком України і ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено кредитний договір № 43, згідно якого НБУ надав позичальнику стабілізаційний кредит для підтримки ліквідності у розмірі один мільярд двісті мільйонів гривень строком до 07 жовтня 2016 року, а позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування коштами.

Поручителем позичальника ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» є відповідач ОСОБА_1 , який за нотаріально посвідченим договором поруки № 43/П від 13 жовтня 2014 року зобов`язався відповідати перед НБУ за виконання позичальником зобов`язань по поверненню кредиту в повному обсязі.

Під час судового засідання в суді першої інстанції представником ОСОБА_1 - адвокатом Чугуновим М.В. заявлено клопотання про зупинення провадження у цивільній справі № 344/1754/15-ц за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, до прийняття остаточного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 522/179/16-ц. В доводах заяви представник відповідача зазначав про те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду по справі 522/179/16-ц матиме значення для правильного застосування Печерським районним судом м. Києва положень закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в поєднанні з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України у справі 344/1754/15-ц.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року зупинено провадження у даній справі до прийняття остаточного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/179/16-ц.

Не погоджуючись із ухвалою суду про зупинення провадження, Національний банк України подавапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не встановлення судом дійсних обставин справи, просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Національний банк України звертає увагу Київського апеляційного суду на те, що підстави, які надають право зупиняти провадження на стадії судового розгляду по суті відсутні та відповідачем не наведені, а відтак у суду не виникло обов`язку зупинити провадження у даній справі.

Крім того, скарга обгрунтована хибністю висновків місцевого суду про подібність правовідносин в даній справі та у справі № 522/179/16-ц, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки відповідачем жодним чином не ставиться питання про пропуск позивачем строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України.

Зупинення судом провадження є необгрунтованим та суперечить принципу ефективності судового процесу і перешкоджає подальшому провадженню у справі, порушує ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумності строків розгляду справи.

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно приписів ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п. 14 ч.1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд обґрунтовував свої висновки наявністю вказаних у п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України підстав для зупинення провадження, оскільки Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у подібних правовідносинах у іншій справі № 522/179/16-ц за позовом Національного банку України до ОСОБА_2 , ПАТ «Імексбанк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони зроблені відповідно до норм чинного законодавства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що ця норма застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Заявляючи клопотання про зупинення провадження у даній справі, представника ОСОБА_1 - адвокат Чугунов М.В. стверджував, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду по справі 522/179/16-ц матиме значення для правильного застосування Печерським районним судом м. Києва положень ч. 4 ст. 559 ЦК України у справі 344/1754/15-ц.

Судом встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2022 року прийнято до розгляду справу № 522/179/16-ц за позовом Національного банку України до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Новіковою Тетяною Олегівною, на постанову Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, та касаційну скаргу Національного банку України на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року.

У п. 32 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2022 року (справа № 522/179/16-ц), вказано що одним із критеріїв визначення виключної правової проблеми є те, що така правова проблема є важливою для судової практики і має між`юрисдикційний характер, вирішення якої суттєво вплине на економіку держави в цілому, поновлення кредитування, зниження частки непрацюючих кредитів, що існує у великій кількості справ, а її вирішення потребує балансу між суттєвими інтересами держави та інтересами приватних осіб, кредиторів. Зокрема крім зазначеної справи, у провадженні судів перебуває ряд інших справ, у яких НБУ звернувся до суду з позовами до поручителів неплатоспроможних банків про стягнення заборгованості банків у загальному розмірі більше 10,3 млрд грн, а саме: 1) № 761/709/16-ц до ОСОБА_3 за боргами АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на 1,539 млрд грн; 2) 910/16716/16 до ДП «Профітрейд» за боргами ПАТ «УПБ» на 108 млн; 3) № 344/1754/15-ц та № 344/1755/15-ц до ОСОБА_1 за боргами ПАТ «ВіЕйБі Банк» на 3,1 млрд; 4) №757/674/16-ц, №757/649/16-ц, №757/647/16-ц, № 757/22291/17-ц та 757/22295/17-ц до ОСОБА_1 за боргами ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» на 5,6 млрд грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується із твердженням сторони відповідача про подібність правовідносин у даній справі та у справі № 522/179/16-ц, що переглядається Великою Палатою Верховного Суду, оскільки в п. 32 тексту ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2022 року, вбачається пряма згадка про справу № 344/1754/15-ц, що перебуває в провадженні Печерського районного суду м. Києва.

Посилання сторони позивача на хибність висновків суду про подібність правовідносин в даній справі та у справі № 522/179/16-ц, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду спростовуються п. 41 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2022 року (справа № 522/179/16-ц), де вказано, що Касаційний цивільний суд вважає, що існує виключна правова проблема щодо застосування положень Закону № 4452-VI у поєднанні з положеннями ч.4 ст.559 ЦК України, у редакції до набрання чинності Законом № 2478-VIII, а саме полягає у визначенні моменту, з якого починається перебіг шестимісячного строку для пред`явлення кредитором вимоги до поручителя за зобов`язаннями боржника - банку в ліквідації: з моменту початку процедури ліквідації банку чи з моменту акцептування кредиторських вимог за основним зобов`язанням.

Доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у даній справі є необґрунтованим та суперечить принципу ефективності судового процесу і перешкоджає подальшому провадженню у справі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження, оскільки ст.252 ЦПК України вказує саме про право суду зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, що у свою чергу покладає на суд обов`язок урахувати усі істотні обставини справи.

Крім того, у розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Нетотожність хоча б одного з них позбавляє суд посилатися на тотожність позовів при застосуванні норм матеріального права щодо закриття, зупинення провадження у справі, чи залишення позову без розгляду.

Таким чином, між справами, що розглядаються повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Аналогічну позицію викладено у постановах Верховного Суду від 02.09.2020 №417/7171/19, від 12.08.2020 №347/2115/17, від 27.02.2019 №308/5006/16-ц, від 22.05.2019 № 640/7778/18, від 22.08.2018 №372/2230/17-ц, від 18.01.2018 № 462/4152/16-ц та інших подібних справах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд, свої висновки щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином мотивував та керуючись вимогами п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України дійшов правильного висновку про зупинення провадження у даній справі, оскільки ухвалення судового рішення у справі № 522/179/16-ц безпосередньо впливає на розгляд по суті даної справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, порушив завдання та принципи цивільного судочинства щодо розумності строків розгляду справи, є необґрунтованими, оскільки статтею 251 ЦПК України чітко окреслені випадки, в яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а у статті 253 Кодексу визначені строки, на які зупиняється провадження у справі.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п. 2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 26 червня 2023 року.

Судді: Д.О. Таргоній

С.А. Голуб

Т.О. Писана