УХВАЛА

20 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 183/2840/23

провадження № 61-17982ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що вона є особою з інвалідністю 1-ї групи на підставі загального захворювання. 16 квітня 2021 року між нею та відповідачем було укладено Договір про надання соціальних послуг, згідно з яким відповідач зобов?язався надавати позивачу соціальні послуги, а саме догляд вдома. Позивач зазначав, у січні 2022 року нею було отримано від відповідача офіційного листа № 31 від 26 січня 2022 року про припинення надання соціальних послуг на підставі раніше укладеного договору. Причинами для такого припинення були: не підписання без поважних причин договору та індивідуального плану надання соціальних послуг, не дотримання правил внутрішнього розпорядку роботи працівників відповідача, а саме: роботи водія територіального центру при наданні транспортних соціальних послуг 26 грудня 2021 року, 13 січня 2022 року. Окрім того, у вказаному листі зазначено, що вона грубо, принизливо ставиться до соціальних робітників, які надають їй соціальну послугу "догляд вдома", до керівництва та інших працівників відповідача. Ці факти нібито підтверджені доповідними записками від працівників територіального центру. Коли позивачу зачитали указаного листа, для неї це стало значним психологічним потрясінням, оскільки вона завжди спілкувалась з усіма лише у культурній формі, виважено, ввічливо та тактовно, жодного разу нікого не ображала, в тому числі і працівників відповідача. Офіційний лист за № 31 від 26 січня 2022 року, підписаний в.о. директора Мішиною Людмилою, своїм змістом викликав сплеск негативних емоцій у позивача, що в свою чергу потягло за собою значні душевні страждання, це принизило її гідність та честь. У свою чергу цей лист та відповідь з виконкому Новомосковської міської ради, отримана позивачем у вересні 2022 року з аналогічним змістом, є доказами, того що відповідач розповсюдив неправдиву інформацію негативного характеру стосовно позивача за межі відносин позивач-відповідач. Таким чином, на думку позивача, у неї є право на звернення до суду з цим позовом для захисту порушених немайнових прав позивача та захисту честі та гідності, шляхом відшкодування спричиненої моральної шкоди за рахунок коштів відповідача. Оскільки розповсюдженням негативної інформації про позивача відповідач викликав негативну соціальну оцінку позивача в очах працівників виконавчого комітету Новомосковської міської ради та поставив під сумнів визнання цінності позивача як унікальної біопсихосоціальної цінності. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 50 000 грн в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 14 грудня 2023 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року. Посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року справу № 183/2840/23 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат