Ухвала

Іменем України

26 червня 2023 року

м. Київ

справа № 949/1459/22

провадження № 61-9297ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року, ухвалу Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дубровицької міської ради Рівненської області, виконавчого комітету Дубровицької міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 - Служба у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області, про визнання протиправним та скасування рішення, встановлення опіки та призначення опікуна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дубровицька міська рада Рівненської області, Служба у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області, про відібрання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмета позову (в порядку частини третьої статті 49 ЦПК України).

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зміну процесуального статусу Служби у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області із третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 на відповідача по справі за первісним позовом відмовлено.

Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків задоволено.

Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Клопотання ОСОБА_2 про виклик свідків задоволено.

Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання викликано сторін для розгляду справи по суті.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року в частині, що не підлягає оскарженню (абзаци 2-8 резолютивної частини ухвали) закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом апеляційної інстанції помилково відкрито апеляційне провадження в частині, що не підлягає оскарженню.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року в частині відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмета позову (в порядку частини третьої статті 49 ЦПК України) залишено без зміни.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у заяві про зміну предмета позову від 21 лютого 2023 року ОСОБА_1 змінено як предмет позову, так і його підстави.

20 червня 2023 року ОСОБА_10 , який діє від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року, ухвалу Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року в указаній вище справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

ОСОБА_1 оскаржила повністю в апеляційному порядку ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року, зокрема якою відмовлено в зміні процесуального статусу третьої особи, викликано свідків та учасників справи, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Проте така ухвала в частині відмови в зміні процесуального статусу третьої особи, виклику свідків та учасників справи, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не входить до переліку ухвал, зазначених у частині першій статті 353 ЦПК України, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвалу, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З наведеного випливає, що законом передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку. У разі оскарження ухвали суду першої інстанції для апеляційного суду діє імперативна норма, яка передбачає повернення апеляційної скарги.

Аналіз змісту рішень Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року у справі № 3-рп/2010, від 02 листопада 2011 року у справі № 13-рп/2011, від 25 квітня 2012 року у справі № 11-рп/2012, які ухвалені з подібного питання дають підстави для висновку, що при вирішенні питання, чи підлягає оскарженню окремо від рішення суду ухвала суду першої інстанції, необхідно враховувати можливість/неможливість особи, що подає апеляційну скаргу, поновити свої права в інший спосіб, ніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд мав повернути апеляційну скаргу в цій частині, однак апеляційне провадження було помилково відкрито, що вказує на необхідність його закриття.

Підстави для закриття апеляційного провадження передбачені статтею 362 ЦПК України. Незважаючи на те, що стаття 362 ЦПК України не містить такої підстави для закриття апеляційного провадження як помилковість його відкриття, за обставинами цієї справи висновок про закриття апеляційного провадження є можливим.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/16892/17 (провадження № 11-953апп18), постановою від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) закривала касаційне провадження у справі, яке було відкрито помилково.

У постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 756/17968/21 (провадження № 61-10837св22) зазначено: «Зважаючи на те, що процесуальним наслідком відмови у прийнятті заяви про зміну предмета позовних вимог є повернення такої заяви, яка, у свою чергу, може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог статті 353 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ухвала місцевого суду про зміну предмета позову не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду та про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, що призвело до порушення норм процесуального права».

Враховуючи викладене, апеляційний суд закриваючи апеляційне провадження дійшов правильного висновку про помилковість його відкриття, при цьому правильно врахував про можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції в частині відмови у прийнятті заяви про зміну предмета позовних вимог.

Отже вказане свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою в частині оскарження ухвали Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, ухвала суду першої інстанції в частині відмови в зміні процесуального статусу третьої особи, виклику свідків та учасників справи, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не входить до переліку судових рішень, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень частини першої статті 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, які не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити в частині оскарження ухвали суду першої інстанції в частині відмови в зміні процесуального статусу третьої особи, виклику свідків та учасників справи, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Статтею 49 ЦПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 923/1061/18, від 19 грудня 2019 року у справі № 925/185/19, від 23 січня 2020 у справі № 925/186/19, від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15.

Судами встановлено, що в порівнянні з позовною заявою ОСОБА_1 , яка надійшла на адресу суду 01 листопада 2022 року, заява про зміну предмета позову, що була подана 21 лютого 2023 року, містить дві нові вимоги:

1) визнати неправомірними дії Служби у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області по зняттю ОСОБА_1 з обліку потенційних опікунів, піклувальників в Службі у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області 16 вересня 2022 року та зобов`язати Службу у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області поновити реєстрацію ОСОБА_1 в журналі обліку потенційних опікунів, піклувальників на підставі раніше поданої заяви та документів 11 серпня 2022 року за № 4/01.41 з 16 вересня 2022 року;

2) зобов`язати Службу у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області подати до суду висновок (подання) органу опіки та піклування про встановлення опіки над малолітніми дітьми ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - ОСОБА_1 .

За таких обставин суди дійшли правильного висновку про відмову у прийнятті та поверненні позивачу заяви про зміну предмета позову, оскільки позивачем фактично заявлено нові позовні вимоги з новими предметом та підставами позову. Такі дії судів попередніх інстанцій узгоджуються з вищезазначеними правовими висновками Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою в частині оскарження ухвали Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року .

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року, ухвалу Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дубровицької міської ради Рівненської області, виконавчого комітету Дубровицької міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 - Служба у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області, про визнання протиправним та скасування рішення, встановлення опіки та призначення опікуна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дубровицька міська рада Рівненської області, Служба у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області, про відібрання малолітньої дитини - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров