Справа № 201/3941/23
Провадження № 2/201/141/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

з секретарем судового засідання Турбаївською М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

30.06.2022 позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування даної позовної заяви з урахуванням уточнень, позивач посилалась на те, що 03.01.2022 у м. Дніпрі на перехресті Запорізького шосе та вул. Панікахи сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Subaru Forester», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Просто-страхування». Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2022 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку № 1593-23 по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Subaru Forester», д/н НОМЕР_2 , збиток складає 104 014,10 грн. ПрАТ «Просто-страхування» частково відшкодувало матеріальну шкоду у розмірі 80 279,51 грн. У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача ПрАТ «Просто-страхування» суму невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 23 734,59 грн. та витрати на експертне дослідження у розмірі 4 000 грн., стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Представник відповідача ПрАТ «Просто-страхування» скористався правом на подання відзиву на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідачем сплачено страхове відшкодування в повному обсязі відповідно до звіту № АК006-22, відтак просив відмовити в задоволенні позову та розглядати справу без участі представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток на адресу відповідача.

Представник позивача надав відзив на позовну заяву в якому заперечував доводи викладені у відзиві, просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позові. В судове засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України та ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи 21.12.2023 здійснювався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 03.01.2022 у м. Дніпрі на перехресті Запорізького шосе та вул. Панікахи сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Subaru Forester», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2022 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29.03.2022 є преюдиційними і доведенню не підлягають.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Просто-страхування».

Установлено також, що згідно висновку № 9034 від 23 лютого 2022 року експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Subaru Forester», д/н НОМЕР_2 , складає 172 345,29 грн. (а.с.11-18).

ПрАТ «Просто-страхування» частково відшкодувало матеріальну шкоду у розмірі 80 279,51 грн., що не заперечується сторонами у справі.

Також слід зазначити, що згідно звіту про визначення вартості відновлювального ремонту № АК006-22 складеного ТОВ «Аварком Консалтинг» вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 175 096,05 грн. та вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 80 279,51 грн.

Крім того, судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу за результатами проведення якої складено висновок експерта № 1596-23 від 24.07.2023 з якого вбачається, що судовим експертом Красношлика О.В. за висновком № 9034 експерта авто товарознавця від 25.02.2022 встановлена ринкова вартість автомобіля «Subaru Forester» д/н НОМЕР_2 на момент дорожньо транспортної пригоди (03.01.2022) становить 166737,45 грн., ринкова вартість автомобіля «Subaru Forester» д/н НОМЕР_2 на момент дорожньо транспортної пригоди (03.01.2022) з урахуванням отриманих пошкоджень становить 62723,35 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Forester» д/н НОМЕР_2 на момент дорожньо транспортної пригоди (03.01.2022) становить 227743,62 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Forester» д/н НОМЕР_2 з урахуванням фізичного зносу на момент дорожньо транспортної пригоди (03.01.2022) становить 104014,10 грн.

Згідно висновку № 1596-23 від 24.07.2023 вбачається, що судовим експертом Красношлика О.В. за звітом № АК006-22 від 17.05.2022 встановлена ринкова вартість автомобіля «Subaru Forester» д/н НОМЕР_2 на момент дорожньо транспортної пригоди (03.01.2022) становить 149849,52 грн., ринкова вартість автомобіля «Subaru Forester» д/н НОМЕР_2 на момент дорожньо транспортної пригоди (03.01.2022) з урахуванням отриманих пошкоджень становить 55794,52 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Forester» д/н НОМЕР_2 на момент дорожньо транспортної пригоди (03.01.2022) становить 208555,88 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Forester» д/н НОМЕР_2 з урахуванням фізичного зносу на момент дорожньо транспортної пригоди (03.01.2022) становить 94055,00 грн.

Згідно Звіту № АК006-22 вбачається, що ринкова вартість автомобіля Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 (без урахувань пошкоджень зв`язних з подією) на момент оцінки КТЗ (11.01.2022 року) (3 арк. звіту № АК006-22) складає 161285,70 грн.

Отже, ТОВ «Аварком Консалтинг» визначено вартість відновленого ремонту автомобіля Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 без урахування коефіценту фізичного зносу складових, що підлягають заміні у розмірі 175095,05 грн., вартість відновленого ремонту автомобіля Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 з урахування коефіценту фізичного зносу складових, що підлягають заміні у розмірі 80279,51 грн. та ринкова вартість автомобіля Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 (без урахувань пошкоджень зв`язних з подією) у розмірі 161285,70 грн. станом на 11.01.2022.

Крім того, ТОВ «Аварком Консалтинг» у звіті № АК006-22 від 17 травня 2022 року не були враховані пошкодження, а саме: замок капоту (деформація, ремонт технологічного неможливий) потребує заміні, конденсатор в зборі (деформація, ремонт технологічно неможливий) потребує заміни, підсилювач лівий балки передньої підвіски (деформовано на площі більше 50%, ремонт технологічно неможливий) потребує заміни, підсилювач правий балки передньої підвіски (деформовано на площі більше 50%, ремонт технологічно неможливий) потребує заміни, шестерня розподільного валу лівого (тріщини, ремонт технологічно неможливий) потребує заміни, шестерня розподільного валу правого (тріщин, ремонт технологічно неможливий) потребує заміни.

Отже, ТОВ «Аварком Консалтинг» у звіті № АК006-22 від 17 травня 2022 року не були враховані всі пошкодження, які впливають на вартість транспортного засобу Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди (03.01.2022 момент ДТП) та не встановлена дійсна вартість транспортного засобу Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 до та після дорожньо-транспортної пригоди (до 03.01.2022 момент ДТП).

Більш того, згідно посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 680- ПК від 23.09.2021 видане ОСОБА_4 дозволена практична оціночна діяльність у матеріальній формі. Спеціалізація в межах 1.3 Оцінка колісних транспортних засобів.

Відтак, на момент складання звіту про визначення вартості відновлювального ремонту без урахувань та з № АК006-22 від 17.05.2022, оцінювач ОСОБА_4 при проведенні дослідження досліджував розмір збитку, завданого власнику транспортного засобу, однак у нього відсутня необхідна кваліфікація, передбачена індексом та видом експертної спеціальності 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу». Напрямки оцінки майна, щодо яких ОСОБА_4 дозволена практична оціночна діяльність це лише оцінка об`єктів у матеріальній формі. Спеціалізація в межах 1.3 Оцінка колісних транспортних засобів.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приписами ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктами 5, 6 указаної постанови Пленуму визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2808 цс15 від 20 січня 2016 року).

Під реальними збитками відповідно до ст. 22 ЦК України є витрати, яких особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) ОСОБА_1 було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Ураховуючи право позивача на відшкодування шкоди від її заподіювача, а також приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено судом та доведено позивачем спричинення шкоди саме ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Просто-страхування», суд дійшов висновку про стягнення із останнього як страховика матеріальної шкоди, у розмірі 23 734,59 грн., а також вартість висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 4 000 грн.

Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи те, що сама дорожня-транспортна пригода призвела до переживань ОСОБА_1 , стресу від самої ДТП, від чого він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час користуватися автомобілем, з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди

На думку суду, саме ця сума відповідає ступеню та характеру моральних страждань ОСОБА_1 . Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення моральної шкоди позивача і не повинен призводити до його збагачення. Сума моральної шкоди, на стягненні якої наполягає позивач, яка дорівнює 20 000 грн., є явно завищеною.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. та з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 620,25 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 530, 612, 625, 1166, 1167, 1187, 1188 1194 ЦК України, Постановою ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 76-81, ч. 6 ст. 82, ст.ст. 89, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 23734 (двадцять три тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 59 коп., витрат на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., а разом 27734 (двадцять сім тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисячі) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 620 (шістсот двадцять) грн. 25 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Батманова