Справа № 683/1313/22
РІШЕННЯ
21 червня 2023 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Завадської О.П.
при секретарі Поважнюк О.Б.
представника позивачки адвоката Віхерко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області справу за позовом ОСОБА_1 до Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,
Представник позивачки підтримала позов за обставин на його обґрунтування.
Представник співвідповідача Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області подав до суду письмову заяву, якою визнав позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі.
Представник позивачки через канцелярію суду подала заяву співвідповідачки ОСОБА_2 , направлену по вайберу на мобільний телефон позивачки, де вона визнала позов та просила справу розглянути у її відсутність.
Заслухавши представника позивачки та дослідивши надані докази, суд прийшов до висновків про наступне.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).
У відповідності до даних довідки адміністрації муніципальної освіти Копнінськоє Собінського району 601246 Владімірської області с. Зарєчноє за №38 від 20 лютого 2020 року ОСОБА_5 з 29 квітня 2012 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом із нею на день смерті проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
17 квітня 2012 року за р. №27 секретарем виконавчого комітету Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Романюк Н.В. посвідчений заповіт від імені ОСОБА_5 , яким вона заповіла земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №130160 від 26 жовтня 2006 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На підставі заяви позивачки про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 22 жовтня 2019 року заведена спадкова справа №527/2019.
ОСОБА_4 за життя заповів земельну ділянку, кадастровий номер 68242856:06:026:0026, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №130159 від 26 жовтня 2006 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського районного Хмельницької області Романюк Н.В. 17 квітня 2012 року за р. №28.
Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №432/2020, заведеної Старокостянинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 07 жовтня 2020 року вбачається, що єдиним спадкоємцем до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 являється позивачка ОСОБА_1 .
Листом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 16 лютого 2022 року за №282/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частки у праві власності на заявлену земельну ділянку через зіпсованість правовстановлюючого документу.
Листом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 16 лютого 2022 року за №283/02-14 позивачці, як представнику спадкоємця ОСОБА_2 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві власності на заявлену земельну ділянку через зіпсованість правовстановлюючого документу.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ).
Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець ОСОБА_5 за свого життя набула право власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до закону.
Спадкоємцями померлої ОСОБА_5 є: по заповіту ОСОБА_1 (1/2 частка), по закону на обов`язкові частки (по частці кожний) ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .
Співвідповідачці ОСОБА_2 належить право на спадкування обов`язкової частки - частки спадкової земельної ділянки, так як вона шляхом спільного проживання із спадкодавцем прийняла спадщину і на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини не відмовилась від спадщини, тому визнання нею позову суперечить закону і суд відмовляє у прийнятті визнання нею позову (ч. 4 ст.206 ЦПК України).
ОСОБА_4 також належить право на спадкування обов`язкової частки частки заявленої до спадкування земельної ділянки з підстав фактичного прийняття спадщини шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Він заповів позивачці лише власну земельну ділянку, право власності на яку позивачкою уже успадковане. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги як спадкоємиця п`ятої черги за законом щодо обов`язкової частки ОСОБА_4 (її двоюрідного дядька) на спадкове майно після смерті дружини ОСОБА_5 , оскільки частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах (ст. 1245 ЦК України).
Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №432/2020, заведеної Старокостянинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 07 жовтня 2020 року вбачається, що єдиним спадкоємцем до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 являється позивачка ОСОБА_1 .
Таким чином позивачки має право на спадкування часток спадкової земельної ділянки.
Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за позивачкою.
Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Співвідповідач: Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: 31160, вул. імені Володимира Яневича, 18 с. Миролюбне Миролюбненська ОТГ Хмельницького району Хмельницької області, .

Співвідповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Лакінським міським відділом поліції Собінського району Владімірської області 14 травня 2002 року, код підрозділу 333-016.

Суддя