Справа № 296/9037/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"30" травня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участі секретаря судового засідання Рабчинській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу №296/9037/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 13.12.2022р. надійшли матеріали вказаної позовної заяви, де ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві приватної власності належить кв. АДРЕСА_1 . Позивач вказала, що ОСОБА_2 є її сином, місце перебування якого не відоме з 2010р. Вбачається, що останній зареєстрований за вказаною адресою, але фактично не проживає з 2010р. У зв`язку з тим, що позивачка самостійно сплачує комунальні послуги, утримує квартиру, але як власник квартири не має можливості розпоряджатися своїм майном, ОСОБА_1 просить суд задовольнити вимоги позовної заяви в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.01.2023р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї 10.05.2023р. надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, щодо заочного рішення не заперечує (а.с. 30).

Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з постановою Верховного Суду від 18 березня 2021 року за справою № 911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.

Окрім того на офіційному веб-сайті судової влади України 28.03.2023р. та 17.05.2023р. розміщено оголошення про виклик в судове засідання, призначене на 10.05.2023р. о 14:00 год. та 30.05.2023р. о 11:00 год., ОСОБА_2 .

Судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, не надав доказів на підтвердження своїх заперечень та поважності причин неподання заяв по суті справи.

Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, згідно ст.280-282 ЦПК України, за згодою позивача і на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Судом встановлено, що жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2 з 07.06.2013р. на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серія НОМЕР_1 , індексний номер: 5993787 від 10.07.2013р. та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5,6).

З матеріалів справи вбачається, що факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області відомостей (а.с. 15).

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої ОСББ «Бориса Тена 104» від 08.11.2022р., ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Відповідно витягу від 28.10.2021р., кримінальне провадження № 0001155 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2013р. за фактом безвісного зникнення 27.11.2010р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

На ствердження вибуття, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресована кореспонденція, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання відповідача невідоме.

Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України.

Реєстрація відповідача у квартирі належній позивачу порушує його право, передбачене ст. 317 ЦК України.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Процедура зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання, передбачає попереднє звернення особи до відповідного органу спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації або наявності остаточного рішення суду.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, у зв`язку із відсутністю відповідача за місцем реєстрації без поважних причин більше дванадцяти років, позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Керуючись ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Житомирському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя В. П. Маслак

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

адреса реєстрації: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

адреса реєстрації: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3