Справа №: 343/998/23
Провадження №: 2/0343/326/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 червня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 27.04.2023 через систему "Електронний суд" сформувала позову заявупро розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій просить ухвалити рішення, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.14-15) яким:

розірвати шлюб, укладений між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 серпня 2015 року Виконавчим комітетом Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №9;

стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 26.04.2023 і до повноліття доньки;

стягнути на її користь судові витрати з відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Виконавчому комітеті Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

У цьому шлюбі у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, вони давно живуть порізно, донька живе з нею, відповідач абсолютно не цікавиться їхнім життям, не надає матеріальної допомоги, навіть на вихідні він не бере ОСОБА_4 погуляти чи провести час. В них наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть.

Вважає, що їхній з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Відтак, просить суд не надавати строку для примирення.

Окрім того, відповідач вже давно не цікавиться, за що живе його дитина, що їсть, у що одягається. Від будь-якої фінансової допомоги дитині та їй, відповідач самоусунувся.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Такий рівень вона одна не в змозі забезпечити дитині, тому батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на рівні 2000 грн на дитину.

Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів.

Позивачка ОСОБА_1 , та її представник адвокат Струс Н.Я. (ордер серії ВС

№1167473 від 26.04.2023 а.с.13) в судові засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку. 09.05.2023 та 28.06.2023 представником позивачки адвокатом Струс Н.Я. на адресу суду скеровано заяви, відповідно до яких вона просить розгляд справи проводити без присутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.21,42).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому Законом порядку про що свідчать оголошення про виклик в судові засідання на офіційному сайті Судової влади України (а.с.30,38). Судові повістки, які направлялись відповідачу ОСОБА_2 за адресою реєстрації- АДРЕСА_1 ( витяг з Єдиного державного демографічного реєстру а.с.18) , повернулись в Долинський районний суд з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.25,33,40). Відзиву на позов відповідачем не подано.

В Долинський районний суд електронною поштою 08.06.2023 поступила заява , згідно якої ОСОБА_2 просить надати їм з позивачкою ОСОБА_1 строк для примирення 6 місяців(а.с.35).

Дана заява не підписана у встановленому порядку цифровим підписом, тому суд не має можливості ідентифікувати особу, яка її подала, та не бере її до уваги.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Cуд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.22) свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , 10 серпня 2015 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №9. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .

За час спільного проживання у сторін народилася одна дитина: донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.8).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Позивачка не бажає зберегти сім`ю, категорично настоює на розірванні шлюбу,оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо,не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

З огляду на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Стосовно вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, вони проживають окремо, дитина сторін по справі проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивачкою доведено,що малолітня дитина, ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі в забезпеченні дитини всім необхідним, тому вона просить стягувати з нього аліменти, які забезпечать щомісячне утримання дитини, визначивши їх у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень ст. 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» , ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000.00 гривень щомісячно.

При цьому суд звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій, а також заявляти вимогу про участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, їх хворобою, каліцтвом тощо), як і подати в подальшому позов про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Стягнення аліментів слід розпочати від дня пред`явлення позову, як це визначено ч. 1 ст. 191 СК України, і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

При поданні позову позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1073.60 грн за подання позовної вимоги в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу, що підтверджується квитанцією від 26.04.2023 (а.с.4).

Тому вказану сумі слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Беручи до уваги, що згідно з положеннями Закону України "Про судовий збір", позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів , судовий збір в розмірі 1073,60 грн за вказану позовну вимогу , слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 104, 105, 110, 112, 141, 150, 180, 181, 182, 184, 191, Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 серпня 2015 року Виконавчим комітетом Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №9 - розірвати.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 27 квітня 2023 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору, згідно квитанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду .

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , житель АДРЕСА_3 .

Суддя Долинського районного суду В. Тураш