Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2023 р. Справа № 608/2568/21

Номер провадження2/608/82/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

при секретарі судового засідання Фаштиковській М.І.

за участю представника позивачки адвоката Дядика Я.Б.

відповідачки ОСОБА_1

представника вдповідачки адвоката Квятковського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Чортків позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку третього липня дві тисячі дванадцятого року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Гресько О.Т та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № .07.2012 року. Також вона є власником земельної ділянки, площею 0,0343 гектарів, по АДРЕСА_1 в межах згідно з планом для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від третього липня дві тисячі дванадцятого року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Гресько О.Т. Відповідачка у справі є її невісткою, дружиною сина. Вона вселилася в цей будинок без її дозволу, проживає у будинку без реєстрації. При цьому, вона, як власниця житла, не може зайти у свій будинок у зв`язку з систематичним порушенням правил співжиття ОСОБА_1 , яка вчиняє сварки, застосовує психологічне насильство щодо неї. Будь які заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. ОСОБА_3 не є членом її сім`ї, є дружиною сина, тому вона, як власник будинковолодіння, вправі вимагати від осіб, які не є членами її сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають з нею і ведуть з нею спільне господарство, усунення порушень її права власності у будь-який час.

Представник позивачки адвокат Дядик Я.Б. позовні вимоги підтримує, просить задоволити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Квятковський Д.В. заперечують проти задоволення позовних вимог, надали суду відзив на позов, просять в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши відповідачку, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, та додані до відзиву письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку третього липня дві тисячі дванадцятого року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Гресько О.Т та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № .07.2012 року та земельної ділянки, площею 0,0343 гектарів, по АДРЕСА_1 в межах згідно з планом для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від третього липня дві тисячі дванадцятого року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Гресько О.Т.

Відповідачка ОСОБА_1 є дружиною сина позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 зареєстрованого 19 січня 2006 року Скородинською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 1.

Під час шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 зареєстрованого Скородинською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації народжень 2006 року червня місяця 16 числа зроблено відповідний актовий запис за № 5.

ОСОБА_4 - чоловік відповідачки та спільний син ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - ОСОБА_6 є зареєстрованими у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №3/15-15 від 04.01.2021року про реєстрацію місця проживання особи (копія додається).

Також відповідно до довідки № 01 від 04.01.2022 року, виданої Скородинським старостинським округом вбачається те, що по АДРЕСА_1 зареєстровані і проживають (згідно акту обстеження №02 від 04.01.2022р.): ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає але не зареєстрована), її чоловік - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Актом про встановлення факту проживання № 02 від 04.01.2022 р. с. Скородинці, встановлено, що гр. ОСОБА_1 дійсно проживає в АДРЕСА_1 , але по місцю проживання не зареєстрована.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, право власності позивачки ОСОБА_2 на будинковолодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , відповідачкою ОСОБА_1 порушене не було, доказів порушення такого права суду не надано.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п.15 Постанови Пленум Верховного Суду України від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України. Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до статті 16 Конвенції ООН про права дитини, жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивачка заперечувала щодо проживання дружини її сина та її онука в житловому будинку по АДРЕСА_1 суду не подано. Жодних звернень до сільської ради, чи поліції, чи суду , починаючи з часу проживання сина позивачки та його сім`ї в вказаному будинку, не було.

При цьому, суд не може взяти до уваги покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , як належні та допустимі докази у справі, які можуть підтвердити чи спростувати будь-які факти що стосуються вказаної справи, оскільки вони є по кожному свідку протирічивими самі собі, голослівними та не підтверджують будь- яких фактів чинення перешкод відповідачкою позивачці.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право власності позивачки ОСОБА_2 відповідачкою ОСОБА_1 порушене не було, доказів порушення такого права позивачкою суду не надано, а тому позовні вимоги є недоведеними та такими, що до задоволення не підлягають.

Крім того, суд вважає, що будь- яких доказів того, що позивачка заперечувала проти того, щоб дружина її сина та внук проживали разом з її сином в належному їй на праві власності будинку, немає. Жодного разу з часу придбання будинку та пізніше вселення в будинок сина позивачки із сім`є, позивачка не зверталась ні до поліції, ні до суду про виселення вказаних осіб чи до сільської ради із будь - якою скаргою на незаконне вселення, а навпаки, подані відповідачкою до відзиву докази стверджують той факт, що відповідачка ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають в даному будинку та син і чоловік також зареєстровані в ньому.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на повагу до свого житла.

Правова позиція Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) відповідно до пункту 1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21.02.1990).

Такий загальний захист поширюється, як на власника квартири (рішення в справі Gillow v. the U.K., 24 листопада 1986 року), так і на наймача (рішення в справі Larkos v. Cyprus, 18 лютого 1999 року).

ЄСПЛ неодноразово зазначав про те, що концепція «житла» за змістом ст.8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. Тому, чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 ст.8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків із конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки позивачка не довела суду, що відповідачка реально чинила та продовжує чинити їй перешкоди у користуванні, розпорядженні майном чи позбавленні її права власності на майно.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Чортківський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 25 червня 2023 року.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2568/21

Рішення набрало законної сили " " __________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " _________________ року.

Секретар: