Справа № 720/1807/23
Провадження № 2/720/628/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Лук`ян Г.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що з метою отримання кредитних послуг 09 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https://zecredit.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 09590-02/2022, відповідно до якого останній надано кредит в сумі 15000 гривень строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в договорі в розмірі 365 % річних з розрахунку 1% на добу. 08 грудня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до ОСОБА_1 .. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконувала належним чином договірні зобов`язання в частині своєчасного погашення кредиту та допустила прострочену заборгованість по кредиту, яка станом на 08 грудня 2022 року становила 42840 гривень, в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 15000 гривень, заборгованість за відсотками 27840 гривень. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути з неї в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника.

Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що вона не укладала жодного кредитного договору з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», а тому в неї відсутня будь-яка кредитна заборгованість. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання нею кредиту. Також, позивачем не використано заходи досудового врегулювання спору, а тому просила відмовити у позові та розглянути справу у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https: //zecredit.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 09590-02/2022, відповідно до якого останній надано кредит в сумі 15000 гривень та згідно строком на 30 днів до 10 березня 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в договорі в розмірі 365 % річних з розрахунку 1% на добу

08 грудня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 081220221, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до ОСОБА_1 ..

З відповіді позивача на відзив слідує, що відповідач отримала кредит в безготівковій формі на реквізити банківської карти вказаної клієнтом (відповідачем). Ідентифікація клієнта відбулась через систему BankID Національного банку України, клієнт самостійно внесла особисті дані в заявку, надала дозвіл до інформації з кредитної історії банку емітенту, верифікації за допомогою «otp пароля» та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи.

Також, в підтвердження вказаних обставин, банком-емітентом було надано фото з паспортом відповідача та всі документи, що були надані відповідачем, які підписані електронним підписом (одноразовим ідентифікатором).

Вказана обставина окрім підписаного договору кредиту підтверджується дослідженою судом інформаційною довідкою № 2919_10 від 02 жовтня 2023 року сервісу онлайн платежів (iPay.ua), відповідно до якого було здійснено перерахування кредитних коштів на платіжну банківську карту відповідача, розрахунком заборгованості по вказаному кредиту з 09 лютого 2022 року по 07 грудня 2022 року, в якому зазначені ідентифікаційний код відповідача, а тому твердження відповідача про те, що вона не отримала від позивача кредит в сумі 15000 гривень та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання відповідачем кредиту, є неспроможними та недоведеними.

Слід зазначити, що заперечення відповідача на позов з тих підстав, що банк не надав доказів ідентифікації відповідача за номером телефону також є неспроможними, оскільки ідентифікація позичальника здійснюється не за номером телефону, а банком емітентом, яким видано картку, на яку перераховано кредитні кошти, що відображено позивачем у відповіді на відзив.

Згідно з наданим розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 08 грудня 2022 року становила 42840 гривень, в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 15000 гривень, заборгованість за відсотками 27840 гривень.

За вказаних обставин, посилання відповідача на те, що позивачем не було наданого доказу щодо перерахунку та отримання відповідачем грошових коштів є безпідставним.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Кредитний договір відповідачем підписаний електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю).

Згідно частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до п. 1.7 Договор, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом

Пунктом 1.11 Договору передбачено, що перед укладання самого договору, товариство здійснює ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог визначених НБУ

Згідно до п. 1.12 Договору клієнт здійснює оформлення кредитну шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на сайті товариства, в даному випадку (https://zecredit.com.ua), обов`язково вказуючи всі дані, зазначені як обов`язкові для заповнення.

Як вбачається з вищенаведеного порядку при укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе, тому посилання відповідача на те, що вона не укладала жодного кредитного договору, суд вважає безпідставним та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 100 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, на офіційному веб-сайті позичальника у вільному доступі для всіх клієнтів розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайтах розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернула борг позивачу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч ст. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 205, 207, 512, 514, 526, 549, 551, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 626, 628, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 09590-02/2022 від 09 лютого 2022 року суму кредитної заборгованості станом на 08 грудня 2022 року в розмірі 42840 (сорок дві тисячі вісімсот сорок) гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 15000 гривень, заборгованості за відсотками 27840 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ляху Г.О.