Справа № 466/2064/23
Провадження № 2/466/1173/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Почкіної О.М.

справа №466/2064/23, 2/466/1173/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

установив:

28.02.2023 ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Боброїди, про стягнення аліментів, в якій просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 70% від заробітку (доходу) з усіх його видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 28 лютого 2023року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 3000 (три тисячі гривень), щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 28 лютого 2023року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 07 травня 2009року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

У шлюбі у них народилось п`ятеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають зі нею їх матір`ю, і лише вона несе усі витрати по утриманню дітей.

Крім того, вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох річного віку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та немає можливості працевлаштуватись.

Увесь цей час чоловік не виконує своїх обов`язків по утриманню їх дітей, не надає жодних коштів, не купує ані їжі, ані одягу, жодного разу не цікавився де і як проживають їх діти, а тому вона змушена звернутись до суду з позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 31.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.23).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Почкіна О.М. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повній мірі, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав відзив на позовну заяву в якому визнав позовні вимоги частково та погодився на стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 50% від заробітку (доходу) з усіх його видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на дружину (а.с.26-28).

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 07 травня 2009року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Бишківською сільською радою Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №03 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 23.05.2023 ухвалено розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (справа №466/1358/23).

У шлюбі у сторін народилось п`ятеро дітей:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4),

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.5),

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.8),

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с.7),

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (а.с.6).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що діти проживають зі матір`ю, і лише вона несе усі витрати по їх утриманню.

Відповідач матеріально не допомагає, участі у вихованні дітей не бере.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023рік», установлено у 2023 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Відтак, при визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров`я дітей. Зважаючи на викладене, та, враховуючи в сукупності, те, що обов`язок утримання дітей покладено на обох батьків, те, що діти проживають з матір`ю, те, що відповідач інших утриманців немає.

Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення аліментів в розмірі 50% від заробітку (доходу) з усіх його видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Крім того, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та з врахуванням того, що відповідач позов визнав в цій частині, а отже може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає необхідним задовольнити заявлену позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатного віку, інформації щодо порушень стану здоров`я немає.

Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей та утримання дружини до досягнення малолітнім сином трирічного віку є підставний та підлягає до часткового задоволення.

Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позовної заяви є 28 лютого 2023року.

Згідно ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60грн.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 263-265, 268, 352, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% від заробітку (доходу) з усіх його видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 28 лютого 2023року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 3000 (три тисячі гривень), щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 28 лютого 2023року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят коп.).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Боброїди.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 23.06.2023.

Суддя В. В. Свірідова