ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 грудня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/9644/21

Головуючий у першій інстанції Яременко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1483/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Шарапової О.Л.,

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Чернігівська митниця.

Особи, які подали апеляційні скарги: Чернігівська митниця та ОСОБА_1 .

Оскаржується додаткове рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці, в якому просив визнати, що протиправні дії та рішення відповідача нанесли йому моральну шкоду та негативно вплинули на життя позивача; відшкодувати позивачу моральну шкоду, завдану протиправними діями та рішеннями митниці у розмірі 48000 гривень.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 травня 2023 року позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 4000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та продовжити строк на подання вказаної заяви.

Додатковим рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 660 грн.

В апеляційній скарзі Чернігівська митниця просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що додаткове рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що заява про ухвалення додаткового рішення подана ОСОБА_1 з порушенням строку та в ній не зазначено поважності причин пропуску цього строку. Вказує, що судом першої інстанції поновлено позивачеві строк на подання такої заяви до суду з підстав відсутності у матеріалах справи відомостей про отримання ОСОБА_1 рішення суду, що не може бути поважною причиною пропуску строку.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що ОСОБА_1 у позовній заяві не просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу, також до закінчення судових дебатів не зробив таку заяву та не подав відповідні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що до позовної заяви долучена Угода (договір) від 17.12.2021 №б/н, у якій не вказані розмір та/або порядок обчислення витрат на правничу допомогу, тому ця угода є неналежним доказом понесених позивачем витрат на правничу допомогу. Крім того у ній не зазначено, що вона стосується саме надання позивачу послуг на ведення саме цієї справи та представництва ОСОБА_1 у суді.

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що Акт про виконання послуг/робіт від 25.12.2022 є неналежним доказом понесення позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки він не відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України та у ньому не указаний час, який було витрачено адвокатом на виконання тієї чи іншої роботи (наданої послуги).

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу суду, що у позовній заяві представниками позивача зазначені: адвокат Сергієнко А.М. та Мельник М.С., проте у якості доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 надає документи на надання правової допомоги адвокатом Подалюкою В.О., що викликає сумніви щодо дійсності надання позивачеві правничої допомоги та понесених ним відповідних витрат.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги щодо розподілу судових витрат у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що додаткове рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив дійсні витрати на правову допомогу та не звернув уваги на його фінансовий стан та на те, що йому було завдано моральної шкоди.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що позивачем подано попередній розрахунок витрат за складання позовної заяви адвокатом у розмір 7000 грн, проте потім збільшена сума до 8000 грн, тобто на 9%, що не є істотним збільшенням.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що задоволений судом розмір витрат на правничу допомогу у сумі 600 грн, не співмірний з ціною позову, яка становить 48000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу Чернігівська митниця просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви ОСОБА_1 , на підтвердження обсягу наданих адвокатом Подалюкою В.О. послуг, виконаних робіт та їх вартість надано: ордер про надання правової допомоги від 17.12.2021 та Угоду (договір) про надання юридичної допомоги від 17.12.2021, п.п. 2.4. якого зазначено, що порядок оплати послуг адвоката, які не можуть бути меншими за 8500 грн. (т. 1 а.с 24, 26).

Крім того надано акт про виконання послуг/робіт адвоката по договору про надання професійної правової допомоги від 17.12.2021, згідно якого адвокатом надані наступні послуги: усна консультація з вивченням матеріалів справи 350 грн, вивчення судової справи та судової практики 1500 грн., складання позовної заяви 8000 грн, складання двох клопотань 2000 грн., складання заяви про витрати на правову допомогу 120 грн, (т. 1 а.с. 150, 151).

Частково задовольняючи вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 660 грн, суд першої інстанції взяв до уваги складність справи, принцип розумності та справедливості, врахував клопотання представника відповідача, застосував співмірність розміру задоволених позовних вимог (4000,00/48000,00) х 7920,00 = 660,00 грн.

Апеляційний суд частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом були надані послуги на загальну суму 11 970 грн.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача у відшкодування витрат на правову допомогу слід стягнути 997.5 грн.( 48000 грн./ 4 000 грн. = 11970 грн./Х. Х= 997.5 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 вересня 2023 року змінити, збільшивши суму, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на правову допомогу, до 997 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: