Справа № 697/2251/23
Провадження № 2/697/673/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Каневі Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Дяченко Віра Михайлівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) в інтересах якої діє адвокат Дяченко Віра Михайлівна звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.01.2015 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 11.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем і повністю перебувають на її утриманні.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати своїх дітей, зокрема: відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, а саме: придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Діти повністю знаходяться на утриманні позивача. Добровільно виділяти кошти на утримання своїх дітей відповідач відмовляється, інтересами сім`ї не цікавиться.

На даний час шлюб між сторонами не розірвано, але відповідач повідомив, що має намір подати позовну заяву про розірвання шлюбу.

Усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей позивач несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Син ходить до Беркозівської школи та навчається у третьому класі, потребує додаткових витрат. Донька малолітня. Діти ростуть, потребують харчування, одягу, хворіють, до цього ще потрібно сплачувати комунальні послуги.

Відповідач не допомагає, тому позивач змушена була вийти на роботу до КНП «Канівський ЦПМСД», але даної зарплати не вистачає на них трьох.

Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач працездатний, інвалідності не має, перебуває на службі в ЗС України, отримує зарплатню і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини.

З огляду на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22).

14.11.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бекірова С.Н. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. В іншій частині позову відмовити.

Зазначив, що ОСОБА_2 ніколи не ухилявся від участі у вихованні та утриманні своїх дітей.

До вересня 2023 року відповідач разом із своєю родиною у складі позивача та дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали по АДРЕСА_1 , що підтверджується і наданою позивачем довідкою Степанецької сільської ради від 27.09.2023.

У травні 2023 відповідача було мобілізовано до лав Збройних сил України, де він проходить військову службу по теперішній час, що підтверджується повісткою командира ВЧ № НОМЕР_1 і довідкою командира ВЧ № НОМЕР_2 від 06.10.2023 за № 1345.

З моменту мобілізації, відповідач, незважаючи на недостатність грошового забезпечення для задоволення його нагальних потреб, в тому числі і військовому спорядженні, періодично перераховував грошові кошти позивачу на утримання дітей, що підтверджується виписками з його банківського рахунку за період з липня по вересень 2023 року. Крім того, у серпні 2023 року позивач відвідувала відповідача за місцем проходження служби у м. Житомирі, де він також передавав їй грошові кошти.

У вересні 2023 року відповідач прибув додому у короткострокову відпустку та, дізнавшись про подружню зраду з боку позивача, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Відповідач наполягає на тому, що він брав участь в утриманні дітей і не заперечує проти подальшого їх утримання шляхом сплати аліментів. Натомість, він вважає, що безпосередньо позовні вимоги ОСОБА_1 є частково необгрунтованими.

Разом з тим, відповідач заперечує проти вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років.

Відповідач наразі проходить службу у лавах Збройних Сил України. При цьому, він стверджує, що постійно потребує значних коштів, в тому числі і для забезпечення за власний рахунок повноцінного харчування, належного військового спорядження, обладнання та зв`язок. Витрачання військовослужбовцями власних коштів на такі потреби є загальновідомим фактом. Відповідно, він не має об`єктивної можливості додатково надавати матеріальну допомогу і на утримання позивача.

Позивачка має постійне місце роботи, де отримує заробітну плату понад 7000,00 грн. щомісячно, а тому має можливість самостійно утримувати себе (а.с.30-32).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити (а.с.49).

Представник позивача - адвокат Дяченко В.М. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Бекірова С.Н.

Представник відповідача - адвокат Бекіров С.Н. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі відповідача та без його участі, позиція ОСОБА_2 з приводу позовних вимог викладена у відзиві (а.с.57).

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до положень ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 24.01.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №11. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_8 » (а.с.7).

Матеріалами справи встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 14.08.2015 виконавчим комітетом Беркозівської сільської ради Канівського району Черкаської області (а.с.9) та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 04.10.2021 виконавчим комітетом Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області (а.с.10).

З довідки виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області №185 від 27.09.2023 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 і має такий склад сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 донька (а.с.8).

З довідки про доходи КНП «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської міської ради Черкаської області № 1435/0103 від 26.09.2023 вбачається, що ОСОБА_1 з березня 2023 року працює на посаді сестра медична ЗПСМ (а.с.11).

З довідки командира військової частини НОМЕР_2 № 1345 від 06.10.2023 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_2 (а.с.34).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі, що передбачений законодавством та надано належні і допустимі докази щодо доведення обставин, на яких грунтується така вимога, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в даному розмірі, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на дітей підлягає задоволенню, а тому необхідно стягнути з відповідача на ім`я позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2023 і до повноліття дітей.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення донькою трьох років, слід зазначити наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84 СК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Cпільна дитина позивача та відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині.

Доводи відповідача про те, що позивачка отримує заробітну плату, як на підставу відмови у позові суд відхиляє, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Крім того, відповідач не надав доказів, що рівень його доходу не дає змоги сплачувати аліменти на утримання дружини.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивачем заявлено дві позовні вимоги.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на дітей задоволено повністю. Відповідач позовні вимоги в цій частині визнав, а тому з останнього на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору, що складає 536,80 грн.

Позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 804,99 грн. (1/8 х 100 / 1/6 = 74,98; 1073,60 грн. х 74,98 / 100 = 804,99 грн.).

Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1341,79 грн. (536,80 + 804,99).

Іншу частину судового збору в розмірі 805,41 грн. слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Дяченко Віра Михайлівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2023 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 16.10.2023 і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави /отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106/ судовий збір в сумі 1341,79 грн. (одна тисяча триста сорок одна гривня, 79 копійок).

Іншу частину судового збору в сумі 805,41 грн. (вісімсот п`ять гривень, 41 копійка) компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда