Справа № 456/5219/23
Провадження № 2/456/1271/2023
РІШЕННЯ

іменем України

21 грудня 2023 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони у справі:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»;

відповідачка ОСОБА_1 ;

зміст позовних вимог про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за участі відповідачки ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін у справі.

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у порядку представництва, котре здійснює Гребенюк О.С. (довіреність № 2043-К-Н-О від 10.08.2022 року, належно засвідчена копія приєднана до матеріалів позовної заяви), скориставшись відділенням поштового зв`язку, скерував в Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 11.10.2023 року за вх. № 17362, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківських послуг Б/Н від 14.08.2015 року, котра утворилася станом на 17.09.2023 року, у загальному розмірі 40 751 грн. 52 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення цієї позовної заяви до суду, у розмірі 2 684 грн., позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» при ухваленні рішення у справі просить стягнути на його користь з відповідачки ОСОБА_1 ..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка ОСОБА_1 14.08.2015 року звернулася до позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву Б/Н від 14.08.2015 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, тобто уклала договір про надання банківських послуг, за змістом котрого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку., який у лютому 2017 року було збільшено до 4 000 грн., у березні 2021 року до 43 000 грн., а у січня 2023 року до 43 000 грн.. Відповідачка ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею 14.08.2015 року анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами обслуговування кредитних карток, котрі викладені на банківському сайті, складає між нею та позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у згаданій анкеті-заяві. Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» стверджує, що заявою відповідачки ОСОБА_1 підтверджується той факт, що вона була повністю проінформованою про умови кредитування, котрі були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. Таким чином, позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту, з урахуванням його подальшого збільшення. Однак, відповідачка ОСОБА_1 не надала своєчасно позивачеві АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим у відповідачки ОСОБА_1 станом на 17.09.2023 року виникла заборгованість у сумі 40 751 грн. 52 коп., з котрої 32 759 грн. 12 коп. заборгованість за тілом кредиту, а решта 7 992 грн. 40 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка ОСОБА_1 продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», останній просить свій позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до неї про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг не подала, проте, будучи присутньою у судових засіданнях під час розгляду цієї справи по суті, навела свою позицію по справі, згідно з котрою повністю заперечила проти задоволення вказаних позовних вимог. Заперечення відповідачки ОСОБА_1 проти позову обґрунтовані нав`язуванням позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» своєї картки «Універсальна» із встановленим на ній кредитним лімітом, спершу 4 000 грн., а в подальшому, з урахуванням його збільшення, - 43 000 грн., як додаткового продукту до основної картки, на що вона була змушена погодитись. Проте, вона кредитними коштами не користувалась, а куди саме вони поділись, не знає. З приводу таких шахрайських дій відповідачка ОСОБА_1 ще у листопаді 2022 року зверталася у Стрийський РУП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення чи то посадовими особами банку, чи то іншими шахраями, проте така її заява залишилася без належної перевірки та реагування. Вважає, що вона не повинна нести відповідальність за невиконання зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, котрі у борг не брала.

Заяви та клопотання учасників справи.

При зверненні до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із вищевказаною позовною заявою, позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у порядку представництва, котре здійснює Гребенюк О.С., одночасно було подано клопотання про розгляд цієї справи за відсутності зазначеного представника, на підставі наявних у суду матеріалів.

Ним же, в аналогічний спосіб, одночасно було подано клопотання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачка ОСОБА_1 21.11.2023 року під час судового засідання з розгляду цієї справи по суті заявила клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для можливості з`ясувати результат розгляду Стрийським РУП ГУ НП у Львівській області її заяви про вчинення кримінального правопорушення з приводу шахрайських дій, пов`язаних з крадіжкою з її картки «Універсальна» кредитних коштів, та подання суду відповідних доказів на підтвердження своєї позиції на заперечення позовних вимог.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Оскільки відповідачкою у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 12.10.2023 року було вжито заходів для отримання з Єдиного державного демографічного реєстру інформації про зареєстроване місце проживання/перебування такої фізичної особи відповідачки ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 12.10.2023 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування відповідачки ОСОБА_1 , яка не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено частково клопотання позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд цієї справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 21.11.2023 року о 09:05 год..

Ухвалами Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.11.2023 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, задоволено заяву позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про розгляд цієї справи по суті за відсутності його уповноваженого представника Гребеняка О.С., розпочато з`ясування обставин цієї справи та перевірки їх доказами, після чого задоволено клопотання відповідачки ОСОБА_1 про оголошення перерви, у судовому засіданні оголошено перерву відповідно до частин 2, 3 ст. 240 ЦПК України, до 21.12.2023 року о 09:05 год..

Сторони належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі щодо її розгляду по суті та продовження такого розгляду після оголошеної перерви, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Усі заяви та клопотання учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванихправ, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність відповідачки ОСОБА_1 до порушення таких прав зазначеного позивача, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 14.08.2015 року сторони у справі уклали між собою договір Б/Н у вигляді підписання відповідачкою ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (копія міститься у справі, а. с. 17), за змістом котрого позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав відповідачці ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, котрий у лютому 2017 року було збільшено до розміру 4 000 грн., у березні 2021 року до розміру 34 000 грн., у січні 2023 року до розміру 43 000 грн.. До кредитного договору позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» додав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку у редакції, що діяла на момент його підписання (міститься у справі, а. с. 34-82) та витяг із Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» (міститься у справі, а. с. 33).

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідачка ОСОБА_1 погодилася, що ця заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і вищевказаними Тарифами становить між нею та позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з даним договором до його підписання і погодився з його умовами.

В анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку міститься підпис відповідачки ОСОБА_1 , що останньою у судовому засіданні під час з`ясування обставин цієї справи не заперечувалось, як і не заперечувалось тієї обставини, що вона у лютому 2017 року, після збільшення кредитного ліміту до розміру 4 000 грн., за порадою працівників позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вперше активізувала картку «Універсальна», після чого рідко, проте все ж користувалась нею.

У свою чергу, детальна інформація щодо умов кредитування, реальної річної процентної ставки за користування кредитними коштами, порядку повернення кредиту та сплати процентів, тощо, міститься в витягу із Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD».

Щодо зазначеного витягу із Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», то суд переконаний, що з таким відповідачка ОСОБА_1 також була детально обізнаною, оскільки випискою з особового рахунка відповідачки ОСОБА_1 за відповідний період по 22.09.2023 року включно (міститься у справі, а. с. 14) стверджується відповідність й узгодженість її дій, після збільшення у лютому 2017 року кредитного ліміту на картку «Універсальна» до 4 000 грн., й протягом тривалого періоду до грудня 2022 року, щодо використання отриманої кредитної картки «Універсальна» у спосіб зняття й поповнення коштів з умовами й періодами, визначеними саме у вищевказаномувитягу із Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD».

Судом встановлено й те, що протягом періоду користування платіжною карткою позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Універсальна», а саме з лютого 2017 року по грудень 2022 року, відповідачка ОСОБА_1 отримувала кошти у кредит (овердрафт) шляхом зняття готівки у банкоматі та безготівкової оплати у магазинах, здійснення переказів на карткові рахунки інших осіб тощо, що підтверджується вже згаданою вище випискою з особового рахунка відповідачки ОСОБА_1 за відповідний період (міститься у справі, а. с. 14), однак не завжди вчасно здійснювала погашення відповідної заборгованості на ній, а інколи взагалі не здійснювала.

Згідно з наданим позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунком (міститься у справі, а. с. 12-13), узв`язку з неналежним виконанням відповідачкою ОСОБА_1 умов договору про надання банківських послуг, заборгованість такої станом на 17.09.2023 року становить у розмірі 40 751 грн. 52 коп., з яких 32 759 грн. 12 коп. заборгованість за тілом кредиту, а також 7 992 грн. 40 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Як вбачається з адресованої відповідачці ОСОБА_1 на її телефоне повідомлення відповіді Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 14.11.2022 року за вих. № 11236 (міститься у справі, а. с. 102), по викладених нею фактах щодо шахрайських дій, пов`язаних із списанням кредитних коштів з її картки «Універсальна» АТ КБ «ПРИВАТБАНК», проведено перевірку, за результатми котрої ухвалено рішення про її припинення, так як відсутні об`єктивні дані, котрі б вказували на наявність відповідного кримінального правопорушення, та необхідності внесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Релевантні норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.

Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за договором позики та за кредитними договорами, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі ЦК України), іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи.

Зібраними та дослідженими судом безпосередньо письмовими доказами у цій справі стверджується, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці ОСОБА_1 кредит у встановленому у договорі про надання банківських послуг розмірі та на узгоджених між ними умовах, із збільшенням у лютому 2017 року кредитного ліміту картки «Універсальна» до 4 000 грн., у березні 2021 року до 34 000 грн., а у січні 2023 року до 43 000 грн., однак відповідачка ОСОБА_1 на певному етапі в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустила спірну заборгованість та не погашає її.

З огляду на те, що відповідачка ОСОБА_1 , будучи обізнаною із усіма умовами укладеного між нею та позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ще 14.08.2015 року Б/Н договору про надання банківських послуг у вигляді приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом котрого у подальшому отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі, який згодом було збільшено до 43 000 грн., прострочила погашення поточних платежів названого кредиту на відповідний картковий рахунок та нарахованих відсотків за погодженим позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та у подальшому збільшеним кредитним лімітом при обслуговуванні кредитної картки «Універсальна», належним чином не повертає кошти, отримані у кредит (овердрафт) шляхом зняття готівки у банкоматі та безготівкової оплати у магазинах, здійснення переказів на карткові рахунки інших осіб тощо, не виконує взятих за договором зобов`язань, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг підлягає до задоволення у повному обсязі.

Щодо тверджень відповідачки ОСОБА_1 про нав`язування їй позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» своєї картки «Універсальна» із встановленим на ній кредитним лімітом як додаткового продукту до основної картки, на що вона була змушена погодитись, то такі суд вважає голослівними та до уваги не приймає, так як доказів будь-якого примусу відповідачки ОСОБА_1 до приєднання Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, та, відповідно, до укладення між нею та позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договору про надання банківських послуг, нею не подано, а судом не здобуто. Щодо її ж тверджень про зникнення кредитних коштів з картки «Універсальна» внаслідок сторонніх шахрайських дій, то такі спростовуються відповіддю Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 14.11.2022 року за вих. № 11236, за змістом котрої проведеною на підставі її ж заяви перевіркою не встановлено об`єктивних даних про наявність кримінального правопорушення та необхідності внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення заборгованість за названим договором про надання банківських послуг, у загальному розмірі 40 751 грн. 52 коп.. При цьому судом також було враховано, що розмір спірної заборгованості за вказаним договором про надання банківських послуг відповідачкою ОСОБА_1 в інший спосіб не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не було подано.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, у розмірі 2 684 грн. і підтверджуються платіжним дорученням № BOJ62B3V72 від 02.10.2023 року (копія мітиться у справі, а. с. 2), на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь зазначеного позивача з відповідачки ОСОБА_1 , оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 2, 4-5, 7-10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 40 751 (сорок тисяч сімсот п`ятдесят одну) грн. 52 коп. заборгованості за договором про надання банківських послуг.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. понесених судових витрат у справі.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що має місце у данному випадку, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»; місцезнаходження: вул. М. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14360570.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Дата складення повного судового рішення: 21 грудня 2023 року.

Суддя Володимир МИКИТИН