БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/8153/20
провадження № 2/361/281/23
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаряМищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У листопаді 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 17.12.2017 року в м. Бровари на перетині бульв. Незалежності та вул. Короленка була ДТП за участю автомобіля марки Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки K1A-RIO д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку, протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення. 27.03.2019 року зазначену постанову скасовано в апеляційному порядку та ухвалено нову, якою адміністративне провадження щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальность ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_1 становить 268 415 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста п`ятнадцять) грн. 99 коп. Оскільки, ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» встановлено ліміт відповідальності 100 000 грн., та 1 000 грн. франшиза. Отже, ОСОБА_3 має відшкодувати позивачці 168 415 грн. 99 коп. (різниця між матеріальними збитками та страховою виплатою). 03.06.2019 позивачка звернулася до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, рішенням страхової компанії ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відмовлено у здійсненні страхового відшкодування з мотивів пропуску річного строку на звернення із відповідною заявою з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а також не подання останньою відповідних документів про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить: стягнути на її користь із ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» суму 100 000,00 грн. в якості відшкодування за матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою, витрати пов`язані з евакуацією автомобіля в сумі 700,00 грн., та витрати пов`язані з послугами стоянки в сумі 5 330,00 грн. Стягнути на користь позивача із ОСОБА_3 суму 168 415,99 грн. в якості відшкодування за матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою, 20 000,00 грн. в якості відшкодування за моральну шкоду, 4 500,00 грн., вартості проведення експертного автотоварознавчого дослідження, франшизу в розмірі 1 000,00 грн. Питання судових витрат, понесених позивачкою, вирішити в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України.

09 травня2023 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. Заява вмотивована тим, що під час розгляду справи, судом призначено автотоварознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта від 07.03.2023 № ВЕ-08/23 вартість відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля позивачки без урахування його фізичного зносу складає 424 787, 89 грн. Тому, позивач просить стягнути на її користь із ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою, в сумі 99 000 грн., витрати пов`язані з евакуацією автомобіля в сумі 700, 00 грн., витрати пов`язані з послугами стоянки в сумі 5 330, 00 грн.

Стягнути на користь позивача із ОСОБА_3 матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою, в сумі 324 787, 89 грн., франшизу у розмірі 1000, 00 грн., моральну шкоду в сумі 20 000, 00 грн., Питання судових витрат (судовий збір, витрати пов`язані з розглядом справи), понесені позивачкою, вирішити в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України.

Позиція відповідача на заявлені вимоги

30 березня 2021 року від представника відповідача ПАТ «Українська страхова група «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, у зв`язку із тим, що: правовідносини, що склались між сторонами регулюються нормами спеціального закону - Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-ІV. Відповідно до от. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Слід зазначити, що у Відповідача відсутня можливість виплати страхового відшкодування, оскільки відповідно до ст. 6 Закону обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини Страхувальника, тобто ОСОБА_3 , у вчинені ДТП. Однак, станом на дату розгляду справи судом, ОСОБА_3 , до адміністративної або кримінальної відповідальності за вчинення ДТП у встановленому законом порядку притягнута не була. Таким чином, у Страховика відсутні правові підстави у здійснення виплати суми страхового відшкодування, оскільки вина ОСОБА_3 не була доведена у встановленому законом порядку.

Позивач звернулася до Відповідача-2 із заявою про виплату страхового відшкодування 03.06.2019 року, в той час, як ДТП була 12.12.2017 року. Відповідно до пункту 37.1.4. статті 37 Закону про ОСЦПВ, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону строк є пропущеним і поновленню не підлягає. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою закрито у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог до ОСОБА_3 .

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явився, про дату, місце та час повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав клопотання в якому позов в частині стягнення відшкодування із страхової компанії підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час повідомлявся належним чином.

Обставини справи, що встановлені судом

Установлено, що 17.12.2017 року в м. Бровари на перетині бульв. Незалежності та вул. Короленка була ДТП за участю автомобіля марки Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки KІA-RIO д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3

17.12.2018 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку, протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення.

27.03.2019 року постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 17. 12. 2018 року скасовано, а провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2020 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення.

Установлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК-6699573 від 12.07.2017 року.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК-6699573 від 12.07.2017 р., з урахуванням положень якого має здійснюватись страхова виплата, встановлено ліміт відповідальності ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНПІУРАНС ГРУП» за шкоду, спричинену транспортному засобу - 100 000,00 грн., та встановлено франшизу - 1 000,00 грн.

Відповідно до висновку дослідження, яке проведено судовим експертом Семенченко П.О. (свідоцтво № 1655 від 11 жовтня 2013 року та № 1956 від 07.09.2018 року). № 02/12-19 від 02.12.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_3 , становить 268 415 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста п`ятнадцять) грн. 99 коп.

03.06.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування.

Рішенням страхової компанії ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» № 4567 від 10.06.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні страхового відшкодування з мотивів пропуску нею річного строку на звернення із відповідною заявою з моменту скоєння дорожньо- транспортної пригоди, а також не подання останньою відповідних документів про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновку судового експерта Семенченка П.О. від 25.07.2022 року №ВЕ-17/22 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_3 , завданих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, що відбулася 12.12.2017, станом на час ДТП, становить: 275 229 (двісті сімдесят п`ять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн. 85 коп. (з ПДВ 20% на замінні складові та матеріали); 231 796 (двісті тридцять одна тисяча сімсот дев`яносто шість) грн. 21 коп. (без ПДВ 20% на замінні складові та матеріали);

Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження в ДТП 12 грудня 2017 року станом на час ДТП становить 355 070 (триста п`ятдесят п`ять тисяч сімдесят) 73 коп.

Відповідно до висновку судового експерта Семенченка П.О. від 07.03.2023 року №ВЕ-08/23 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_3 завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 12.12.2017, з урахуванням фізичного зносу, станом на дату проведення експертизи, становить: 187 224 (сто вісімдесят сім тисяч двісті двадцять чотири) грн. 47 коп. (з ПДВ 20% на замінні складові та матеріали), 164 500 (сто шістдесят чотири тисячі п`ятсот) грн. 39 коп. (без ПДВ 20% на замінні складові та матеріали). Вартість відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_3 завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 12.12.2017, без урахуванням фізичного зносу, станом на дату проведення експертизи, становить: 424 787 (чотириста двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 89 коп. (з ПДВ 20% на замінні складові та матеріали), 362 469 (триста шістдесят дві тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн. 91 коп. (без ПДВ 20% на замінні складові та матеріали). Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 12.12.2017, з урахуванням строку ..експлуатації автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди, станом на дату проведення експертизи, становить 403 520 (чотириста три тисячі п`ятсот двадцять) грн. 10 коп. Ринкова вартість автомобіля Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_3 до дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 12.12.2017, з урахуванням строку його експлуатації на момент дорожньо-транспортної пригоди, станом на дату проведення експертизи, становить: 403 520 (чотириста три тисячі п`ятсот двадцять) грн. 10 коп. Ринкова вартість автомобіля Mitsubishi-Outlander д.н. НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 12.12.2017, з урахуванням строку його експлуатації на момент дорожньо-транспортної пригоди, станом на дату проведення експертизи, становить: 197 324 (сто дев`яносто сім тисяч триста двадцять чотири) грн. 50 коп. (з ПДВ 20% на замінні складові та матеріали), 223 210 (двісті двадцять три тисячі двісті десять) грн. 43 коп. (без ПДВ 20% на замінні складові та матеріали).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

У пункті 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 26.1 Закону № 1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Отже, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що «у страховика (МТСБУ) обов`язок здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату) не виникає і тоді, коли має місце неналежна поведінка й з боку потерпілого, а саме: невиконання обов`язків, визначених Законом № 1961-IV, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (підпункт 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV); неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років з моменту ДТП, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV). Отже, закон з огляду на принцип добросовісності визначає, що якщо потерпілий недобросовісно реалізовує право на отримання відшкодування завданої йому під час експлуатації наземного транспортного засобу шкоди, не виконує покладені на нього Законом № 1961-IV обов`язки, він має нести тягар негативних наслідків власної поведінки. Аналізуючи зазначені норми законодавства, слід дійти висновку, що законодавство у страхових правовідносинах передбачає здійснення прав та обов`язків з дотриманням принципу добросовісності всіма учасниками цих правовідносин і не дотримання цього принципу може мати наслідком відмову в захисті порушеного права, зокрема в праві на відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці особи взагалі, та звільняє страховика від обов`язку відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці винної особи та потерпілого. Разом з тим у порушення принципу пропорційності законом не встановлено механізму захисту права осіб (поновлення права), які добросовісно виконують покладені на них обов`язки, якщо шкода не відшкодована не з їхньої вини. Тому тлумачення права щодо відшкодування шкоди за наслідками страхового випадку за Законом № 1961-IV, має здійснюватися з огляду на добросовісне виконання зобов`язань та поведінки всіх учасників (добросовісна чи недобросовісна поведінка/дії) та пропорційність інтересів усіх учасників цих правовідносин.

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1статті 331 Закону № 1961-IV). Відтак право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18)). В іншій постанові Великої Палати Верховного Суду зроблено висновок, що зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV річний строк є преклюзивним і поновленню не підлягає (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19). Поняття «преклюзивні строки» здійснення регулятивного суб`єктивного права (строк подання заяви про страхове відшкодування до страховика) не є тотожним поняттю «позовна давність» (строк захисту порушеного права особи).

Підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат. Разом з тим, ані Закон №1961-IV, ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілою особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. Водночас ЦК України передбачається також поновлення, зупинення, переривання позовної давності (статті 263-264, стаття 267 ЦК України). Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак, законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.».

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 року у справі №577/5482/19.

Установлено, що 03.06.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, проте рішенням страхової компанії ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» № 4567 від 10.06.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні страхового відшкодування з мотивів пропуску нею річного строку на звернення із відповідною заявою з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а також не подання останньою відповідних документів про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Проте, у даному випадку, причини пропуску річного строку на звернення із заявою про здійснення страхового відшкодування є об`єктивними, з огляду на те, що вина водія ОСОБА_2 у вчиненні ним ДТП в момент керування транспортним засобом, що належить позивачці, була спростована лише постановою Київського апеляційного суду від 27.03.2019, через рік і три місяці після ДТП, тобто поза річним строком, визначеним ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, вина водія ОСОБА_3 встановлена судовим рішенням від 20.10.2020 року.

Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч.2 ст.1167 ЦК).

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Аналіз зазначених норм закону вказує на те, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Зокрема, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди.

Враховуючи викладене, стягненню із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 підлягає матеріальна шкода, заподіяна дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 99 000, 00 грн. (100 000 грн. 1 000 грн. франшизи).

Вимоги позивача про стягнення із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» витрат пов`язаних з евакуацією автомобіля в сумі 700, 00 грн., та витрат пов`язаних з послугами стоянки в сумі 5 330, 00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними.

Щодо судових витрат

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи викладене, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 990,00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 відшкодування за матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 990 (дев`ятсот дев`яносто) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , адреса: вул. Глибочицька, буд. 44, м. Київ, 04050.

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.М. Петришин