Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1558/23

19 грудня 2023 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Куценка О. О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., за участі заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Вінтоняка Н.М. розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Солотвинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з початку січня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 року помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується із долученої до заяви копії свідоцтва про смерть, виданого Богородчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії НОМЕР_1 від 25 січня 2023 року, актовий запис №63.

Спадкодавець ОСОБА_2 до 18 січня 2023 року, постійно проживав і постійно був зареєстрований у власному будинку, що у АДРЕСА_1

Заповіт від імені ОСОБА_2 в Кричківській сільській раді не посвідчувався.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя був одружений на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом

Кричківської сільської ради серії ЯЯЯ N? 336819 від 05 грудня 2005 року, ОСОБА_3 належало домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1 .

Окрім цього, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,26 га.

Так, ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживала і постійно була зареєстрована в АДРЕСА_1 у власному будинку разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 .

3 дня смерті ОСОБА_3 спадковим майном користувався її чоловік ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_3 в Кричківській сільській раді не посвідчувався і не реєструвався.

Заявник ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_4 ), народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Кричка, Богородчанського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25 лютого 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 1.

На цей час заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак протягом тривалого часу проживаю без реєстрації у с. Кричка, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де спочатку здійснювала догляд за тіткою свого батька - ОСОБА_3 , а після її смерті й також за її чоловіком - ОСОБА_2 .

В останні роки свого життя, чоловік тітки мого батька, ОСОБА_2 , потребував сторонньої допомоги та догляду, оскільки був людиного похилого віку та часто хворів.

У зв?язку з цим, протягом більше останніх п?яти років життя ОСОБА_2 й до самого дня його смерті, заявник проживала з ним без реєстрації місця проживання у його будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Саме вона здійснювала догляд за ним купувала необхідні ліки та продукти, доглядала за будинком, сплачувала комунальні послуги постійно за дорученням ОСОБА_2 отримувала його пенсію, тощо.

Після смерті ОСОБА_2 вона займалась організацією та проведенням його поховання. Окрім цього, протягом всього часу після смерті ОСОБА_2 й до сьогоднішнього дня, саме вона здійснює догляд за його будинком у с. Кричка.

У встановлений законом строк для прийняття спадщини, вона звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Іван

Франківської області Острогляд Ярослави Вікторівни із заявою щодо видачі свідоцтва про прав на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Проте, згідно відповіді приватного нотаріуса Івано-Франківського районно!

нотаріального округу Івано-Франківської області Острогляд Я.В. N? 248/02-31 від 06 липня 202 року, їй було повідомлено, що вивчивши документи, подані для оформлення спадщини

ОСОБА_1 не доведено факт проживання зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року було відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд на 09 листопада 2023 року.

09 листопада 2023 року розгляд справи було відкладено та витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Острогляд Я.В. копію спадкової справи, відомості про коло спадкоємців, видані свідоцтва про право на спадщину щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , розгляд справи відкладено на 04 грудня 2023 року.

04 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 19 грудня 2023 року для виклику свідка ОСОБА_5 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Вінтоняк Н.М. заявлені вимоги підтримали просили заяву задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 у справі N 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, вислухавши заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивач звернулась до суду з метою встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як 5 років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім`єю має для заявника юридичне значення та необхідне їй для подальшого оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 року помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Богородчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії НОМЕР_3 від 25 січня 2023 року, актовий запис №63 (а.с.9).

З дослідженої судом копії довідки старости Кричківського старостинського округу від 12 квітня 2023 року №209 (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживав і постійно зареєстрований в АДРЕСА_1 . З дня смерті спадковим майном користується ОСОБА_1 , що проживає за іншою адресою, продовжувала доглядати за ним та здійснила його поховання.

З дослідженої судом копії довідки старости Кричківського старостинського округу від 05 липня 2023 року №265/12-15 (а.с.12), встановлено, що ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживав і постійно зареєстрований в АДРЕСА_1 . До дня смерті проживав разом із ОСОБА_1 . З дня смерті ОСОБА_2 спадковим майном користується ОСОБА_1 .

З дослідженої судом копії довідки старости с. Кричка від 11 квітня 2023 року №210 (а.с.18), встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті постійно проживала і постійно була зареєстрована в АДРЕСА_1 у власному будинку. До дня смерті проживала разом із чоловіком ОСОБА_2 . З дня смерті ОСОБА_3 спадковим майном користувався ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_3 належав на праві власності житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.13-16) та земельна ділянка площею 0,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.17).

Таким чином ОСОБА_2 зі своєю дружиною ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини та в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Заявник у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак постановою приватного нотаріуса Острогляд Я.В. від 11 липня 2023 року заявниці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (а.с.19-20).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2007 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідно враховувати правила частини другої статті 3Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (пункт 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування").

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі, але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року по справі N 644/5818/18 (провадження N 61-8569св19), при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Вказані висновки узгоджуються також з позицією Верховного суду, викладеною в постанові 19 квітня 2023 року по справі N 308/10705/20 (провадження N 61-3317св22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18) також вказано, що про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання заявника із спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років на час смерті останнього підтверджується письмовими доказами, а також показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 з початку січня 2018 року до 18 січня 2023 року. Свідки зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, брали участь у спільних витратах, на спільні кошти підтримували належний стан будинку, необхідний для проживання в ньому.

Відповідно до п. 211 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністра Юстиції України N 20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі N 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків с ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме з початку січня 2018 року до 18 січня 2023 року.

При цьому, приймаючи до уваги те, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом проживали; мали спільний бюджет, спільні справа та обов`язки; були пов`язані спільним побутом, брали участь у спільних витратах; сплачували комунальні послуги, заявниця здійснювала організацію поховання ОСОБА_2 .

Вказані обставини також підтверджені в судовому засіданні показами свідків.

Судом також встановлено, що, у зв`язку з тим, що заявник ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , саме у заявника ОСОБА_1 зберіглися оригінали правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, які вона надала нотаріусу після смерті спадкодавця.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем породжує для заявника юридичні наслідки, є необхідним для реалізації права на оформлення спадкового майна та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19, 89, 229, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Солотвинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме з початку січня 2018 року до 18 січня 2023 року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Повний текст судового рішення складено 21 грудня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :