справа № 208/5698/23
№ провадження 2-к/208/3/23
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув матеріали клопотання ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) «про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню», -

встановив:

21 червня 2023 року адвокат Терехов А.В., діючи як представник заявника ОСОБА_1 , подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, до боржника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), а саме:

- визнати на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме рішення районного суду Гохдорфа кантону Люцерна Швейцарської Конфедерації від 24 листопада 2022 року, справа № 2D3 22 78, яким було розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , AHV-№ (соц.. страхування): 756.4921.5313.70, громадянкою України, місце проживання: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , AHV-№ (соц.. страхування): АДРЕСА_1 за згодою сторін, зареєстрований 24 липня 2020 року у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 775, яке набрало законної сили 29.11.2022 року.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно до ч.1 ст. 471 ЦПК України передбачено, що Рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Таким чином, законодавець передбачив, що визнання в Україні рішення іноземного суду, якщо з країною в якій ухвалено заявлене рішення, Україна має договірні стосунки, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Шлюб який зареєстровано між сторонами, зареєстрований 24 липня 2020 року у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 775 між громадянкою України - ОСОБА_1 , та громадянином Швейцарської Конфедерації - ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Будь-яких міжнародних договорів, які були б підписані та ратіфіковані Україною, тобто згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, станом на час звернення із клопотанням заявника ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Терехова А.В., а саме станом на 21 червня 2023 року не встановлено, та і самим заявником за змістом клопотання не зазначено.

Зі змісту долученого Рішення районного суду Гохдорфа вбачається, що прийняте рішення за наслідком апостелювання згідно до Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року.

Згідно до статті 1 Гаазької Конвенції «Що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документі» від 05 жовтня 1961 року, - ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця.

Також, у відповідності до ст. 5 Гаазької Конвенції «Що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документі» від 05 жовтня 1961 року, визначено, що апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

Проте, жодної відмови уповноважених компетентних державних органів України у відмови в проведенні реєстрації розірвання шлюбу, на підставі апостельованого судового рішення, та сам факт звернення до відповідних державних органів України, з боку заявниці та її представника не наведено.

Звертаючись із клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заявником не враховано, що лише 1 вересня 2023 року для України набуде чинності Конвенція, за якою Україна визнаватиме і виконуватиме судові рішення у цивільних та комерційних спорах, ухвалені в країнах ЄС.

Так як, 24 квітня 2023 року Рада Європейського Союзу, учасницею якого є Швейцарська Конфедерація, ухвалила рішення про встановлення договірних відносин з Україною в рамках Гаазької конвенції про визнання та виконання іноземних судових рішень у цивільних або комерційних справах (так звана Конвенція про судові рішення). Як повідомили у Раді ЄС, ЄС і Україна визнаватимуть і виконуватимуть судові рішення один одного.

Гаазька конвенція, ухвалена в 2019 році, є міжнародним договором, що зобов`язує держави-учасниці визнавати та виконувати судові рішення, винесені у цивільних або комерційних справах в інших державах-учасницях.

Конвенція набуде чинності 1 вересня 2023 року.

Конвенцію про визнання та виконання іноземних судових рішень у цивільних або комерційних справах було вчинено 2 липня 2019 року за результатами 22-ї Дипломатичної сесії Гаазької конференції з міжнародного приватного права.

Завданням Конвенції є створення універсального механізму уніфікованих правил для визнання та виконання судових рішень у цивільних або комерційних справах. Конвенцію підписали Ізраїль, Україна та Уругвай.

Відповідно до Конвенції жодного перегляду судового рішення по суті у запитуваній Державі не допускається. Можливий лише такий розгляд, який є необхідним для застосування положень цієї Конвенції.

Таким чином, до 01 вересня 2023 року, тобто набуття чинності для України зазначеної Конвенції, будь-яких інших міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не має.

Також, у разі звернення заявника із клопотанням в порядку ст.. 472 ЦПК України, необхідно враховувати, що таке клопотання подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Згідно ст. 466 ч.1 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Згідно до ч. 2 ст. 466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається з поданого клопотання, заявником не зазначено ні місце проживання (перебування), або місцезнаходження чи місцезнаходження майна боржника в Україні, як і не зазначено на підставі якого міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, та виникає підстава для звернення із клопотанням, як і підстави для його визнання.

Відповідно до ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Керуючись статтями 258-260, 466, 472 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) «про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню» - залишити без розгляду, повернув разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.