Справа № 606/2314/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І., про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із завою про встановлення факту перебування на утриманні у ОСОБА_2 в період з січня 1999 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вказала, що будучи малолітньою перебувала на утриманні у своєї родички ОСОБА_2 в період з січня 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може оформити спадкові права на належне ОСОБА_2 майно, у зв"язку із тим, що не встановлено факту її перебування на утриманні ОСОБА_2 . Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з"явилися, однак просять розгляд справи проводити за їх відсутності, заявні вимоги підтримують.

Заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 14.11.2000 року Золотниківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 331 ЦК УРСР в редакції 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Семиківці Теребовлянського району Тернопільської області.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області №82 від 22.01.2020 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала на утриманні з січня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 в родички ОСОБА_2 в с. Золотники мТеребовлянського району Тернопільської області, вказане можуть підтвердити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 21.12.20220 року №539/01-16, при розгляді документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв"язку із не встановленням факту її перебування на утриманні ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_4 , у судове засідання не з"явилася, однак надала належним чином засвідчену заяву, у якій вказано, що через свій похилий вік та поганий стан здоров"я перебуває у лежачому стані та не може пересуватись, однак надала пояснення, що ОСОБА_2 будучи пенсіонером, понад рік постійно утримувала малолітню ОСОБА_1 , її допомога на той час була єдиним засобом для існування ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_3 у судове засідання не з"явилася, однак надав належним чином засвідчену заяву, у якій вказано, що через свій похилий вік 83 роки та поганий стан здоров"я йому дуже важко пересуватися, однак надав пояснення, що ОСОБА_2 , будучи пенсіонером понад рік постійно утримувала малолітню ОСОБА_1 , її допомога на той час була єдиним засобом для існування Тетяни

Відповідно до п 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховоного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року ; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

Таким чином, заявником надано та судом досліджено достатньо доказів, які підтверджують факт перебування на утриманні у ОСОБА_2 в період з січня 1999 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 95, 211, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 ; заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І., про встановлення факту перебування на утриманні задоволити.

Встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 у ОСОБА_2 в період з січня 1999 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка