У Х В А Л А

27 червня 2023 року

м. Київ

справа № 497/1678/2020

провадження № 61-9085ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронно-детективне агентство «Рупада» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронно-детективне агентство «Рупада» (далі - ТОВ «ОДА «Рупада»), у якомуз урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог просив суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату у розмірі 17 110, 00 грн за надурочні відпрацьовані робочі години, середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 98 510, 00 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Болградського районного суду Одеської області від 30 серпня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОДА «Рупада» судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 000, 00 грн.

12 червня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Болградського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року у вказаній справі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 125 620, 00 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684, 00 грн х 250 = 671 000, 00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Оцінка судом «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Так, заявник вказав, що ця справа має для нього виняткове значення, оскільки обставини, з приводу яких виник спір, стались з ним у передпенсійний вік та впливають на розрахунок пенсії.

Аналіз наведених заявником у скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що вказана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки незгода з рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про винятковість справи для заявника, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для заявника внаслідок прийняття такого судового рішення.

Також колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (підпункт «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), оскільки, відкриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції не відносив її до категорії малозначних, а зазначив, що справа відповідно до вимог статті 274 ЦПК України підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження як справа, що виникає з трудових відносин.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягають окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження та про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронно-детективне агентство «Рупада» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко