ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9175/23 Справа № 209/2752/23 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія КРЕДО, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТДВ СК КРЕДО, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 10 лютого 2022 року на мостовому переході через річку Дніпро за адресою: вул. Берегова, 2А у м. Кам`янське відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем Daewoo Nubira, державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості, руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_2 , який у свою чергу, скоїв зіткнення з автомобілем Тоуоtа Yaris, державний номер НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_1 , в результаті чого автомобіль Тоуоtа Yaris скоїв зіткнення з дорожнім знаком. В результаті ДТП автомобілі зазнали механічні ушкодження. ДТП сталася по вині ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 травня 2022 року у справі № 209/639/22. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Daewoo Nubira, державний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована на підставі Полісу ОСЦПВВНТЗ ТДВ СК КРЕДО № НОМЕР_4 страховою компанією ТДВ СК Кредо код ЄДРПОУ: 13622789. ТДВ КС КРЕДО 21 лютого 2022 року був повідомлений про ДТП. ТДВ КС КРЕДО була подана заява про виплату страхового відшкодування згідно договору страхування (Полісу ОСЦПВВНТЗ ТДВ СК КРЕДО) №203251269. Страховим актом №3004221-1 було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого ТЗ за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які сталися 10 лютого 2022 року, за страховим випадком, передбаченим Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Полісом, та призначене страхове відшкодування у розмірі 69009 грн. 25 коп. без ПДВ. Розмір матеріального збитку з ПДВ визначений страховиком у сумі 78190 грн. 25 коп. ТДВ СК КРЕДО 26 вересня 2022 року здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 69009 грн. 25 коп. без ПДВ. Проте, вказаний розмір відшкодування виявився занадто малим задля відновлення до первісного стану належного їй транспортного засобу. Зазначає, що ТДВ СК КРЕДО в порушення п. 36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не узгодив із позивачем розмір страхового відшкодування. Позивач вказує, 11 липня 2022 року вона повідомила ТДВ СК КРЕДО та ОСОБА_2 про дату та місце огляду пошкодженого транспортного засобу Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 та запропоновано забезпечити їх особисту участь або участь представника. У визначені дату та час відповідачі не прибули на місце огляду. Судовим експертом Дроздовим Ю.В. було проведено незалежну товарознавчу експертизу по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ та складено Висновок експерта № 4408/22 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 26 серпня 2022 року. Згідно вказаного Висновку експерта, у результаті ДТП позивачеві була завдана майнова шкода (з урахуванням втрати товарної вартості) в розмірі 127762 грн. 25 коп., вартість відновлюваного ремонту (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу змінюваних складових частин") складає 110344 грн. 48 коп. Отже, розмір страхового відшкодування, визначеного ТДВ СК КРЕДО є недостатнім для відновлення, пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Тоуоtа Yaris, державний номер НОМЕР_3 . В даному випадку ТДВ СК КРЕДО здійснив самостійну оцінку пошкодженого транспортного засобу та визначив розмір заподіяної шкоди. Таким чином, ТДВ СК КРЕДО має здійснити на її користь доплату страхового відшкодування у розмірі 32154 грн. 23 грн. (110344 грн. 48 коп. - 78190 грн. 25 коп.). Враховуючи, що згідно Висновку експерта, у результаті ДТП їй була завдана майнова шкода (з урахуванням втрати товарної вартості) в розмірі 127762 грн. 25 коп., а вартість відновлюваного ремонту (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу змінюваних складових частин) у сумі 110344 грн. 48 коп. підлягає відшкодуванню з ТДВ СК КРЕДО. В той же час різниця між фактично завданою майновою шкодою у сумі 127762 грн. 25 грн. та вартістю відновлюваного ремонту у сумі 110344 грн. 48 коп., яка складає 17417 грн. 77 коп. (втрата товарної вартості), підлягає відшкодуванню винною особою, а саме ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що завдання їй майнової шкоди призвело до душевних страждань, зумовлених самим фактом потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду та пошкодження цінного майна. У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу вона зазнала душевних страждань, переживань та негативних емоцій, зміни звичного укладу життя, пов`язаного з тривалою неможливістю використання пошкодженого транспорту, усвідомлення того, що транспортний засіб пошкоджений, із часу ДТП пройшло більше року, а він досі не відремонтований, спричиняє їй пригнічений стан. ДТП зумовило незручності для її сім`ї з огляду на необхідність користування послугами таксі та незаплановане використання коштів сімейного бюджету. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10000 грн., що буде відповідати принципам розумності і справедливості.На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з ТДВ СК КРЕДО на її користь матеріальну шкоду у розмірі 32154 грн. 23 коп., судові витрати у розмірі 15436 грн. 80 коп., всього 47591 грн. 03 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 17417 грн. 77 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., судові витрати у розмірі 15436 грн. 80 коп., всього 42854 грн. 57 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 серпня 2023 року залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ СК КРЕДО, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 17 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ТДВ СК КРЕДО на її користь матеріальну шкоду у розмірі 32154 грн. 23 коп., судові витрати у розмірі 15436 грн. 80 коп., всього 47591 грн. 03 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 17417 грн. 77 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., судові витрати у розмірі 15436 грн. 80 коп., всього 42854 грн. 57 коп., посилаючись на те, що 10 лютого 2022 року на мостовому переході через річку Дніпро за адресою: вул. Берегова, 2А у м. Кам`янське відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем Daewoo Nubira, державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості, руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_2 , який у свою чергу, скоїв зіткнення з автомобілем Тоуоtа Yaris, державний номер НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_1 , в результаті чого автомобіль Тоуоtа Yaris скоїв зіткнення з дорожнім знаком. В результаті ДТП автомобілі зазнали механічні ушкодження. Вказана ДТП сталася по вині ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 травня 2022 року у справі № 209/639/22. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Daewoo Nubira, державний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована на підставі Полісу ОСЦПВВНТЗ ТДВ СК КРЕДО № НОМЕР_4 страховою компанією ТДВ СК КРЕДО. ТДВ КС КРЕДО 21 лютого 2022 року був повідомлений про ДТП. ТДВ СК КРЕДО була подана заява про виплату страхового відшкодування згідно договору страхування (Полісу ОСЦПВВНТЗ ТДВ СК КРЕДО) № 203251269. Страховим актом №3004221-1 було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого ТЗ за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які сталися 10 лютого 2022 року, за страховим випадком, передбаченим Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Полісом, та призначене страхове відшкодування у розмірі 69009 грн. 25 коп. без ПДВ. Розмір матеріального збитку з ПДВ визначений страховиком у сумі 78190 грн. 25 коп. ТДВ СК КРЕДО 26 вересня 2022 року здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 69009 грн. 25 коп. без ПДВ. Проте, вказаний розмір відшкодування виявився занадто малим задля відновлення до первісного стану належного їй транспортного засобу. Судовим експертом ОСОБА_3 було проведено незалежну товарознавчу експертизу по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ та складено Висновок експерта № 4408/22 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 26 серпня 2022 року. Згідно вказаного Висновку експерта, у результаті ДТП позивачеві була завдана майнова шкода (з урахуванням втрати товарної вартості) в розмірі 127762 грн. 25 коп., вартість відновлюваного ремонту (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу змінюваних складових частин") складає 110344 грн. 48 коп. Отже, розмір страхового відшкодування, визначеного ТДВ СК КРЕДО є недостатнім для відновлення, пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Тоуоtа Yaris, державний номер НОМЕР_3 . В даному випадку ТДВ СК КРЕДО здійснив самостійну оцінку пошкодженого транспортного засобу та визначив розмір заподіяної шкоди. Таким чином, ТДВ СК КРЕДО має здійснити на її користь доплату страхового відшкодування у розмірі 32154 грн. 23 грн. (110344 грн. 48 коп. - 78190 грн. 25 коп.). Враховуючи, що згідно Висновку експерта, у результаті ДТП їй була завдана майнова шкода (з урахуванням втрати товарної вартості) в розмірі 127762 грн. 25 коп., а вартість відновлюваного ремонту (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу змінюваних складових частин) у сумі 110344 грн. 48 коп. підлягає відшкодуванню з ТДВ СК КРЕДО. В той же час різниця між фактично завданою майновою шкодою у сумі 127762 грн. 25 грн. та вартістю відновлюваного ремонту у сумі 110344 грн. 48 коп., яка складає 17417 грн. 77 коп. (втрата товарної вартості), підлягає відшкодуванню винною особою, а саме ОСОБА_2 . Також, позивач зазначає, що завдання їй майнової шкоди призвело до душевних страждань, зумовлених самим фактом потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду та пошкодження цінного майна. У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу вона зазнала душевних страждань, переживань та негативних емоцій, зміни звичного укладу життя, пов`язаного з тривалою неможливістю використання пошкодженого транспорту, усвідомлення того, що транспортний засіб пошкоджений, із часу ДТП пройшло більше року, а він досі не відремонтований, спричиняє їй пригнічений стан. ДТП зумовило незручності для її сім`ї з огляду на необхідність користування послугами таксі та незаплановане використання коштів сімейного бюджету. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10000 грн., що буде відповідати принципам розумності і справедливості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх необґрунтованість належними доказами у справі, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, за змістом зазначеної норми закону саме володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність по використанню яких є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з статтею 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 зазначеного Закону Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

З постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 травня 2022 року у справі №209/639/22 вбачається, 10 лютого 2022 року о 18.30 годині ОСОБА_2 , знаходячись на мостовому переході через річки Дніпро за адресою: вул. Берегова, 2А у м. Кам`янському, керуючи транспортним засобом Daewoo Nubira, державний номер НОМЕР_1 ,, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_2 , який, у свою чергу, скоїв зіткнення з автомобілем Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті чого автомобіль Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 скоїв зіткнення з дорожнім знаком. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження (а.с.18).

Вказаною постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 травня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.18).

Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.16).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована ТДВ СК КРЕДО відповідно до полісу обов`язкового страхування серії ЕР №203251269, строком дії з 23 березня 2021 року по 22 березня 2022 року включно (а.с.76, 77).

21 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ТДВ СК КРЕДО із заявою на виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку ДТП (а.с.19).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 була застрахована у ПрАТ ВУСО згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних № 207879447 (а.с.80).

22 лютого 2022 року оцінювачем ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_1 був складений протокол огляду транспортного засобу від 22 лютого 2022 року (а.с.89).

На підставі зазначеного протоколу був складений звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 22-02-22В від 02 травня 2022 року, згідно висновків якого: вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 78190 грн. 25 коп. ( в т.ч. ПДВ 9181,00 грн.) (а.с.86-88).

14 червня 2022 року адвокат Ружа І.В. від імені ОСОБА_1 звернувся з адвокатським запитом до ТДВ СК КРЕДО про надання інформації про хід розгляду заяви про виплату страхового відшкодування до ТДВ СК КРЕДО згідно договору страхування (Полісу ОСЦПВВНТЗ ТДВ СК КРЕДО) №203251269 та про ухвалені за результатами заяви рішення (а.с.20-22).

05 липня 2022 року за вих.№2045 представник ТДВ СК КРЕДО Кривцун В.В. на адвокатський запит повідомила адвоката Ружа І.В. про те, що ТДВ СК КРЕДО підтверджує настання свого обов`язку про відшкодування страхового відшкодування за Полісом №ЕР/203251269, відтак зобов`язання за вказаним полісом буде виконане після закінчення форс-мажорних обставин (у разі наявної можливості виконати свої зобов`язання у період форс-мажорних обставин вони будуть виконані) (а.с.22, 23).

11 липня 2022 року позивач ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 та ТДВ СК КРЕДО надіслала листи щодо їх участі в огляді пошкодженого автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10 лютого 2022 року (а.с.24, 25, 26).

27 липня 2022 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. був складений протокол огляду колісного транспортного засобу. Власник КТЗ ОСОБА_1 , другий учасник ДТП ОСОБА_2 та представник ТДВ СК КРЕДО на огляді не були присутні, були повідомлені (а.с.37-40).

26 серпня 2022 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. був складений звіт про проведення незалежної оцінки вартості відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу № 4408/22 (а.с.27-36).

Згідно вказаного звіту про проведення незалежної оцінки вартості відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу № 4408/22 від 26 серпня 2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля КТЗ Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин, без урахування ПДВ складає: 98270 грн. 93 коп. Вартість матеріального збитку (з урахуванням втрати товарної вартості), заподіяної власнику колісного транспортного засобу автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 127762 грн. 25 коп.

Згідно платіжної інструкції №0.0.8.1 від 10 липня 2022 року ОСОБА_1 відшкодувала ОСОБА_3 витрати за визначення суми матеріального збитку, заподіяного власнику Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, у розмірі 4800 грн. (а.с.60).

21 вересня 2022 року ТДВ СК КРЕДО страховим актом №3004221-1 було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого ТЗ за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які сталися 10 лютого 2022 року, страховим випадком, передбаченим Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Полісом, і призначене страхове відшкодування у розмірі 69009 грн. 25 коп.(а.с.99).

26 вересня 2022 року згідно платіжного доручення №14042 ТДВ СК КРЕДО перерахувала ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 69009 грн. 25 коп. (а.с.99).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами до ТДВ СК КРЕДО, ОСОБА_1 просила суд стягнути різницю між сумою, яка їй була нарахована за та визначеною вартістю матеріальних збитків згідно висновку експерта № 22-02-22В від 02 травня 2022 року, та визначеною вартістю матеріальних збитків згідно висновку експерта № 4408/22 від 26 серпня 2022 року у розмірі 32154 грн. 23 коп., а також судові витрати у розмірі 15436 грн. 80 коп.

Згідно з пунктом 36.1 цієї статті Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

При цьому слід враховувати, що Закон розмежовує суму страхового відшкодування (яка визначається відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яка обмежується страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування пункти 9.1, 9.4 статті 9 та пункт 36.1 статті 36 Закону) та суму відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу), що визначається відповідно до оціненої шкоди або по факту проведеного ремонту (пункт 36.2 статті 36 Закону.

Якщо страхова сума є меншою за розмір заподіяної (оціненої) шкоди, то страхове відшкодування (страхова виплата/регламентна виплата) за таку шкоду особі в умовах відсутності документального підтвердження факту оплати проведеного відновлювального ремонту, здійснюється безпосередньо потерпілій з попереднім вирахуванням з суми оціненої шкоди, зокрема суми ПДВ, з подальшим обмеженням/зменшенням отриманої суми до зазначеної страхової суми.

Встановлено, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована ТДВ СК КРЕДО відповідно до полісу обов`язкового страхування серії ЕР №203251269, строком дії з 23 березня 2021 року по 22 березня 2022 року включно, із лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 130000 грн., франшиза 0 грн. (а.с.76, 77).

26 вересня 2022 року згідно платіжного доручення №14042 ТДВ СК КРЕДО перерахувала ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 69009 грн. 25 коп. (а.с.99).

Слід зазначити, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи, що ліміт відповідальності за шкоду завдану майну визначено у полісі 130000 грн., позовні вимоги ОСОБА_1 до ТДВ СК КРЕДО про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 32 154 грн. 23 коп. (в межах заявлених нею позовних вимог) є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці між фактично завданою майновою шкодою та вартістю відновлюваного ремонту у розмірі 17417 грн. 77 коп. слід зазначити наступне.

У Законі України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівнаголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

При цьому, слід мати на увазі, що відповідно до положень статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Положення зазначених норм права свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи права інших осіб у спосіб передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки.

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1статті 331 Закону № 1961-IV).

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У справі встановлено, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована ТДВ СК КРЕДО відповідно до полісу обов`язкового страхування серії ЕР №203251269, строком дії з 23 березня 2021 року по 22 березня 2022 року включно, із лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 130000 грн., франшиза 0 грн. (а.с.76, 77).

Відповідно до звіту про проведення незалежної оцінки вартості відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу № 4408/22 від 26 серпня 2022 року вартість матеріального збитку автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 127762 грн. 25 коп.

Тобто, завдана матеріальна шкода позивачеві, як власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Тоуоtа Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 127762 грн. 25 коп., не перевищує ліміт страхового відшкодування, який становить 130000 грн. відповідно до полісу обов`язкового страхування серії ЕР №203251269, строком дії з 23 березня 2021 року по 22 березня 2022 року включно, укладеного між ОСОБА_2 та ТДВ СК КРЕДО, а тому у страхувальника ОСОБА_2 не виник обовязок по відшкодуванню шкоди, оскільки обовязок по відшкодуванню шкоди у цій справі виник у ТДВ СК КРЕДО, як страховика, з урахуванням того, що завдана матеріальна шкода позивачеві не перевищує ліміт страхового відшкодування.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 17417 грн. 77 коп. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди шкоди у розмірі 10000 грн., слід зазначити наступне.

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої, шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При прийнятті рішення щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує тривалість, характер, глибину та обсяг страждань позивача.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості.

Враховуючи, що вина відповідача у вчиненні вказаної ДТП є доведеною належними та допустимими доказами у справі, позивачу внаслідок ДТП спричинені хвилювання, зміна життєвого укладу, необхідність вжиття додаткових зусиль для відновлення звичайного ритму життя, а також враховуючи тривалість порушення прав позивача, які виникли з вини відповідача, між сторонами не досягнуто мирової угоди, і спір триває, а тому також враховуючи час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину душевних та психічних страждань позивача, пов`язаних із пошкодженням його майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном), а також вимоги розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн., що є достатнім та справедливим, та таким що співвідноситься з розміром і видом таких страждань.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Стосовно витрат на правову допомогу, заявлених позивачем ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України).

Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі задоволення позову на відповідача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У справі встановлено, правова допомога позивачеві ОСОБА_1 надавалася адвокатським бюро Ружа та партнери в особі директора адвоката Ружа І.В. на підставі договору про надання правової допомоги №0221/2 від 21 лютого 2022 року (а.с.61-63

Слід зазначити, виходячи з вимог законодавства, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Однак, позивачем на надано детальний опис робіт (наданих послуг), які були виконані адвокатом у цій справі та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу у цій справі у звязку з недоведеністю.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія КРЕДО, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія КРЕДО, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія КРЕДО () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) суму страхового відшкодування у розмірі 32 154 грн. 23 коп., витрати по сплаті за звіт по визначенню суми матеріального збитку у розмірі 4800 грн., та судовий збір у розмірі 2681 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) моральну шкоду у розмірі 3000 грн. та судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2023 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова