П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 року місто Київ

справа № 754/20762/14-ц

провадження №22-ц/824/6956/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк»,

на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 червня 2022 року, ухвалене у складі судді Лісовської О.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа- Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач АТ «Альфа-Банк», яке змінило назву на АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23 жовтня 2006 року між АКБ «TAC-Комерцбанк» (далі - АКБ «TAC-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2706/1006/71-455 (далі - Кредитний договір), за яким позичальник отримала кредит на придбання квартири в розмірі 76 000 доларів США під 15 % річних з кінцевим терміном повернення до 23 жовтня 2026 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 23 жовтня 2006 року АКБ «TAC-Комерцбанк» та ОСОБА_1 уклали іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2006 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») було укладено договір купівлі-продажу, за яким права вимоги за Кредитним та іпотечним договорами відступлені ПАТ «Дельта Банк». У свою чергу, 15 червня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» також уклали договір купівлі-продажу, за яким права вимоги, в тому числі за Кредитним договором, були передані АТ «Альфа-Банк». У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх договірних зобов`язань станом на 24 листопада 2014 року в неї утворилася заборгованість перед банком в розмірі 410 390,97 грн., з яких: 394 969,17 грн., що еквівалентно 26 224,99 доларам США, - тіло кредиту; 14 631,26 грн., що еквівалентно 971,48 доларам США, - відсотки; 790,54 грн. - пеня. Враховуючи викладене, АТ «Альфа-Банк», з урахуванням уточнених вимог, просило стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором в розмірі 410 390,97 грн. та понесені судові витрати.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними, в якому просила визнати недійсним з моменту підписання Кредитний договір, право вимоги за яким перейшло до АТ «Альфа Банк», та іпотечний договір від 23 жовтня 2006 року, укладений між нею та АКБ «TAC-Комерцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В., зареєстрований в реєстрі за № з-1746. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що за умовами Кредитного договору, який підписаний сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь-яких клієнтів-фізичних осіб, їй мали бути надані кредитні кошти в розмірі 76 000 доларів США під 15 % річних з кінцевим терміном повернення до 23 жовтня 2026 року. Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачений порядок надання кредиту шляхом видачі готівкових коштів через касу банку або у безготівковій формі. Проте вказані умови кредитором не були виконані, оскільки поточний рахунок їй не відкривався, перерахування коштів та виплата готівки через касу банку в передбаченому законом порядку не здійснювалося, у зв`язку з чим Кредитний договір є недійсним. Оскільки вона так і не отримала кредит у валюті договору - доларах США, то в неї відсутні будь-які зобов`язання перед банком. На підставі банківської ліцензії та письмового дозволу Національного банку України на здійснення валютних операцій банк має право видавати кредит готівковою іноземною валютою лише з поточного рахунку клієнта, тому використання відповідачем для надання кредитних коштів рахунку № НОМЕР_1 , а для повернення суми кредиту - інших транзитних та аналітичних рахунків, без укладення відповідного договору, суперечить законодавству України. Крім того, у складеному 01 липня 2015 року на її замовлення аудиторському висновку було визначено розмір ефективної відсоткової ставки, який склав 15,324 % у доларах США, тоді як за умовами договору кредит їй надавався під 15 % річних. Таким чином, перед укладенням Кредитного договору банк не надав їй об`єктивної, повної та достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, приховав реальну відсоткову ставку, що призвело до збільшення абсолютного значення подорожчання кредиту та кінцевої загальної суми заборгованості.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року постанову Київського апеляційного від 26 жовтня 2022 року в частині вирішення первісного позову АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Отже, предметом апеляційного розгляду є рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 червня 2022 року в частині вирішення первісного позову АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «Альфа-Банк», яке змінило назву на АТ «Сенс Банк» подало апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови АТ «Альфа Банк» у стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 2706/1006/71-455 від 23 жовтня 2006 року та судових витрат, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Альфа Банк» задовольнити. Апелянт вважає рішення в оскаржуваній частині незаконним, прийнятим при невірному застосуванні судом норм матеріального права та порушенні норм процесуального права. Висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні про те, що судово-економічною експертизою спростовано як факт отримання позичальником кредитних коштів, так факт наявності заборгованості, не знаходять свого підтвердження, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи і спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач за первісним позовом не скористався.

В судове засідання представник АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 не з`явилися. Представник АТ «Сенс Банк» про місце, день і час засідання суду, призначене на 31 травня 2023 року, був повідомлений, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи (ас.62 т.4). Направлене на адресу ОСОБА_1 судове повідомлення, повернуто до суду з відміткою поштового відділення «адресат за вказаною адресою відсутній» (т.4 а.с.65). Зважаючи на вимоги ч.8 ст.128, ч.2 ст.372 ЦПК України, та беручи до уваги, що сторони про місце, день і час засідання суду повідомлені, але в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у їх відсутність.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 23 жовтня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», який змінив назву на «Сенс Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2706/1006/71-455.

Відповідно до п.1.1 договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 76000 доларів США на строк з 23 жовтня 2006 року по 23 жовтня 2026 року включно на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі уу терміни передбачені цим договором.

Згідно з п.1.2 договору кредит надається банком у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів у національній валюті України на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в оплату за договором купівлі-продажу, зазначеним у п.1.4 цього договору.

Відповідно до п.1.3 договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладенні цього договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися шляхом укладання додаткового правочину до цього договору, у випадку і в порядку, встановленому п.6.1.2 цього договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 23 жовтня 2006 року між АКБ «TAC-Комерцбанк» та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом якого є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В.

Пунктом 1 іпотечного договору передбачено, що за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором щодо: повернення кредиту в сумі 76 000 доларів США у строк до 26 жовтня 2026 року; сплати відсотків за користування кредитом у термін та на умовах, визначених Кредитним договором; сплати пені та штрафу у випадках, передбачених Кредитним договором.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором.

16 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», і ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № 2706/1006/71-455 від 23 жовтня 2006 року, згідно з пунктом 3 якого сторони домовилися, що з урахуванням пункту 2 цього договору про внесення змін та доповнень розмір строкової заборгованості за кредитом, що відображена на позичковому рахунку позичальника № НОМЕР_1 , складає 28 878,75 доларів США.

16 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», і ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору, згідно з пунктом 2 якого сторони домовилися викласти Кредитний договір в редакції, зазначеній в тексті цього договору (про внесення змін та доповнень № 2).

16 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», і ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 3 до Кредитного договору, згідно з пунктом 1 якого сторони домовилися пункт 1.3 Кредитного договору викласти в такій редакції: «1.3. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі: 1.3.1. 15 (п`ятнадцять) % річних за період від дати укладення цього Договору по 16 травня 2012 року включно; 1.3.2. 7 (сім) % річних за період користування кредитом з 17 травня 2012 року по 09 квітня 2013 року; 1.3.3. 8 (вісім) % річних за період користування кредитом з 10 квітня 2013 року по 09 квітня 2014 року; 1.3.4. 10 (десять) % річних за період користування кредитом з 10 квітня 2014 року по 09 квітня 2015 року; 1.3.5. 11,90 (одинадцять цілих дев`ять десятих) % річних за період користування кредитом з 10 квітня 2015 року по 09 квітня 2016 року; 1.3.6. 19,25 (дев`ятнадцять цілих двадцять п`ять сотих) % річних за період користування кредитом з 10 квітня 2016 року по 23 жовтня 2026 року.

16 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», що виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС - Банк», та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки №б/н від 23 жовтня 2006 року.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, за яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2106/1006/71-455 від 4 квітня 2008 року та договором поруки, що були укладені між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 позичальником, ОСОБА_5 - поручителем.

За наданим АТ «Альфа-Банк» розрахунком станом на 24 листопада 2014 року в ОСОБА_1 утворилася заборгованість за Кредитним договором у розмірі 410 390,97 грн, що еквівалентно 27 248,96 доларам США, з яких: 394 969,17 грн., що еквівалентно 26 224,99 доларам США, - тіло кредиту; 14 631,26 грн., що еквівалентно 971,48 доларам США, - відсотки; 790,54 грн., що еквівалентно 52,49 доларам США, - пеня.

Згідно з висновком судової економічної експертизи № 3026, складеним 02 березня 2020 року судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установи Тарасюком С. Ю. на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року:

- в межах наявних матеріалів відсутній повний обсяг документів бухгалтерського обліку (відомостей щодо руху коштів (виписок) по рахунках) банку та інших документів, які відображають облік здійснених операцій за Кредитним договором за досліджуваний період (з 23 жовтня 2006 року по 24 листопада 2014 року) та підтверджують заборгованість, зазначену в розрахунку заборгованості станом на 24 листопада 2014 року, а також встановлено відсутність повного обсягу інформації про здійснені операції за досліджуваний період і суперечливі дані щодо відображення заборгованості у розрахунку станом на 24 листопада 2014 року. Враховуючи вищенаведене, у зв`язку з відсутністю повного обсягу документів бухгалтерського обліку банку та інших документів в межах наявних матеріалів, неможливо в повній мірі дослідити відповідність розрахунку заборгованості станом на 24 листопада 2014 року умовам Кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту, а також визначити розмір заборгованості станом на 24 листопада 2014 року;

- в результаті проведеного дослідження в частині арифметичних розрахунків, виходячи з наданих на експертизу документів та керуючись умовами на момент укладення Кредитного договору, встановлена сукупна вартість кредиту в процентному значенні (ефективна ставка відсотка) та грошовому виразі складає: 1) сукупна вартість кредиту у процентному значенні (ефективна ставка відсотка) на момент укладення Кредитного договору - 16,10 %; 2) сукупна вартість кредиту у грошовому виразі на момент укладення Кредитного договору - 47 353 доларів США;

- в межах наданих матеріалів, враховуючи відсутність графіка погашення заборгованості у розрізі сум погашення основного боргу та сплати відсотків за користування кредитом (Додаток № 1 «Графік погашення заборгованості» не містить платежів за відсотками) на момент укладення Кредитного договору, не є можливим встановити відповідність розміру щомісячного платежу за Кредитним договором відсотковій ставці, яка була визначена умовами договору в розмірі 15 % річних. У зв`язку з відсутністю в наявних матеріалах справи первинних документів (в тому числі заяви на видачу готівки), передбачених вимогами постанови Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 «Про затвердження Інструкції про касові операції в банках України», не є можливим в повній мірі підтвердити (або спростувати) операцію надання кредитних коштів у розмірі 76 000 доларів США за Кредитним договором, відображену у відомостях щодо руху коштів (виписці) по рахунку № НОМЕР_1 за період з 23 жовтня 2006 року по 25 травня 2012 року.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив із того, що висновком судової економічної експертизи від 22 вересня 2020 року № 3026 спростовано як факт отримання позичальником кредитних коштів, так і факт наявності заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором. Оскільки в межах наданих на дослідження документів підтвердити видачу позичальнику ОСОБА_1 коштів за кредитним договором не є можливим, то й неможливо в повній мірі дослідити відповідність розрахунку заборгованості умовам кредитного договору, документам щодо видачі та погашення кредиту, а також визначити розмір боргу станом на 24 листопада 2014 року. Здійснюючи аналіз всіх наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що наданий банком розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки позивачем не доведено факт укладення між сторонами кредитного договору з дотриманням передбаченої законом форми.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 23 жовтня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2706/1006/71-455.

Факт підписання договору не оспорюється ОСОБА_1 .

За умовами кредитного договору кредит був наданий банком ОСОБА_1 для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу між позичальником та ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з метою придбання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначена квартира ОСОБА_1 була придбана і передана останньою в іпотеку банку з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2706/1006/71-455 від 23 жовтня 2006 року.

Зважаючи на зазначені обставини, та враховуючи, що відповідачкою ОСОБА_1 не заперечувався факт належності їй квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , придбання якої відбулося за рахунок коштів, отриманих в кредит, цей факт відповідачем не спростований, наявні підстави вважати, що кредитні кошти ОСОБА_1 були отримані.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів,

Встановивши, що сторони кредитного договору, досягнувши згоди щодо всіх істотних умов договору, 23 жовтня 2006 року цей договір підписали, банк виконав свій обов`язок щодо видачі коштів позичальнику шляхом внесення цих коштів на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у яких ОСОБА_1 за отримані від банку кошти придбала квартиру, колегія суддів дійшла висновку, що у останньої з цього моменту виник обов`язок повернути кошти та сплатити проценти на умовах, передбачених кредитним договором.

Звертаючись з позовом до суду, позивач у позовній заяві зазначив, що відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 24 листопада 2014 року має прострочену заборгованість за кредитом - 26244,99 доларів США, ща за курсом НБУ на 24 листопада 2014 року складає 394969,17 грн., за відсотками - 971,48 доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку складає 14631,26 грн. Крім того, на 24 листопада 2014 року розмір неустойки становить - пеня за останні 12 місяців - 52,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 790,54 грн.

За умовами кредитного договору №2706/1006/71-455 від 23 жовтня 2006 року ОСОБА_1 отримала грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 76000 доларів США, на строк з 23 жовтня 2006 року по 23 жовтня 2026 року.

16 травня 2012 року ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке, в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», і ОСОБА_1 уклали договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 2706/1006/71-455 від 23 жовтня 2006 року. За умовами договору сторони визначили, що на дату укладання цього договору про внесення змін та доповнень строкова заборгованість за кредитом відсутня (п.1); розмір простроченої заборгованості за кредитом на дату укладання цього договору про внесення змін та доповнень складає 26615 доларів США (.1.1); розмір простроченої заборгованості по процентах за кредитним договором на дату укладання цього договору про внесення змін та доповнень складає 2263,75 доларів США ( в тому числі нарахованих на суму простроченої заборгованості за кредитом) (п.1.2); строкова заборгованість по процентах за кредитним договором на дату укладання цього договору про внесення змін та доповнень відсутня.

Відповідно до п.2 договору про внесення змін та доповнень № 1, сторони домовились, що з урахуванням п.2 цього договору про внесення змін та доповнень розмір строкової заборгованості за кредитом, що відображена на позичковому рахунку позичальника № НОМЕР_1 складає 28878,75 доларів США.

Крім того, 16 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке, в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», і ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору № 2706/1006/71-455 від 23 жовтня 2006 року. Відповідно п.1 договору сторони домовились, що на дату укладання цього договору про внесення змін та доповнень розмір строкової заборгованості за кредитом складає 28878,75 доларів США; прострочена заборгованість за кредитним договором на дату укладання цього договору про внесення змін та доповнень відсутня.

Кредитний договір № 2706/1006/71-455 від 23 жовтня 2006 року, у зв`язку з погодженою сторонами договору сумою, яка залишилася до повернення позичальником, виклали в новій редакції, змінивши суму грошових коштів у вигляді кредиту, яку позичальник зобов`язався повернути до 23 жовтня 2026 року, щомісячно сплачуючи ануїтетний платіж у сумі 408,63 доларів США (п.3.1.1 договору).

16 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», і ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 3 до Кредитного договору, згідно з пунктом 1 якого сторони домовилися пункт 1.3 Кредитного договору викласти в такій редакції: «1.3. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі: 1.3.1. 15 (п`ятнадцять) % річних за період від дати укладення цього Договору по 16 травня 2012 року включно; 1.3.2. 7 (сім) % річних за період користування кредитом з 17 травня 2012 року по 09 квітня 2013 року; 1.3.3. 8 (вісім) % річних за період користування кредитом з 10 квітня 2013 року по 09 квітня 2014 року; 1.3.4. 10 (десять) % річних за період користування кредитом з 10 квітня 2014 року по 09 квітня 2015 року; 1.3.5. 11,90 (одинадцять цілих дев`ять десятих) % річних за період користування кредитом з 10 квітня 2015 року по 09 квітня 2016 року; 1.3.6. 19,25 (дев`ятнадцять цілих двадцять п`ять сотих) % річних за період користування кредитом з 10 квітня 2016 року по 23 жовтня 2026 року.

Відповідно до п.5 цього договору сторони домовились п.3.1.1 кредитного договору викласти в наступній редакції: «3.1.1. Починаючи з 10 липня 2012 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2 цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів (далі- Ануїтетні платежі або Ануїтетний платіж) у сумі 265,54 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця.

Починаючи з 10 травня 2013 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2 цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів (далі- Ануїтетні платежі або Ануїтетний платіж) у сумі 281,02 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця.

Починаючи з 10 травня 2014 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2 цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів (далі- Ануїтетні платежі або Ануїтетний платіж) у сумі 311,90 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця.

Всі договори від 16 травня 2012 року, якими вносилися зміни і доповнення до кредитного договору № 2706/1006/71-455 від 23 жовтня 2006 року, підписані ОСОБА_1 , підписання яких останньою не заперечувалося.

Таким чином, станом на 16 травня 2012 року ОСОБА_1 мала зобов`язання перед банком щодо повернення кредиту у розмірі 28878,75 доларів США та сплати процентів за користування кредитним коштами.

Відповідно до п.п.9.1, 9.2 договору, у редакції від 16 травня 2012 року, у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань за цим Договором та/або умов договору іпотеки, зазначеного в п.2.1 цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п.3.1, 3.3цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов`язаний виконати зазначені зобов`язання в порядку, передбаченому п.9.2, 9.3 цього договору. Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п.5.5 цього договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцяти денного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення.

2 грудня 2014 року АТ «Альфа-Банк» звернувся до ОСОБА_1 з вимогою достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і штрафні санкції у строк протягом 30 календарних днів з моменту надіслання цієї вимоги. Вимога була надіслана 3 грудня 2014 року. У вимозі зазначено, що станом на 24 листопада 2014 року загальна сума заборгованості становить 27248,96 доларів США(а.с.36-37 т.1).

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою - третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (у даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (правовий висновок (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 753/23979/15-ц; у постанові від 3 липня 2019 року у справі № 204/2217/16-ц).

Відмовляючи у задоволенні позову з тих підстав, що розмір заборгованості за кредитним договором є недоведеним, суд першої інстанції не врахував наведені вище обставини та вимоги процесуального законодавства і фактично ухилився від вирішення спору по суті.

Згідно зі ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що застосування норм права, оцінки доказів є прерогативою лише суду, а не експерта. У цій категорії справ розмір кредитної заборгованості має визначитись відповідно до наданих доказів, вимог закону та умов договору, а не лише виключно експертним шляхом.

Колегія суддів вважає, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Як зазначалося раніше, у договорах про внесення змін та доповнень №№ 1, 2, 3 до кредитного договору сторони зафіксували станом на 16 травня 2012 року розмір строкової заборгованості в сумі 28878,75 доларів США, а також визначили періоди, в яких позичальник сплачує відсотки за користування кредитом на рівні різних відсоткових ставок.

Пунктом 8.1 договору, у редакції від 16 травня 2012 року, передбачено, що за порушення терміну сплати Ануїтетних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення в тому числі за день погашення простроченої заборгованості. У випадку часткової сплати суми Ануїтетного платежу пеня нараховується на його несплачену частину.

З наданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що у період з червня 2012 року по липень 2014 року від позичальника надходили платежі в сумі, що відповідає розміру визначеного сторонами ануітетного платежу. Останній платіж здійснений 25 липня 2014 року в сумі 316 доларів США (а.с.35 т.1). При чому, як убачається з розрахунку заборгованості, починаючи з травня 2014 року ОСОБА_1 вносила платежі з порушенням строків їх внесення, визначених умовами договору. Так, у травні 2014 року здійснено платіж 20 травня 2014 року; у червні 2014 року - 24 червня 2014 року; у липні 2014 року - 25 липня 2014 року, і саме, починаючи з травня 2014 року банк нараховує пеню.

За таких обставин наявні підстави вважати доведеним розмір заборгованості, яку просить стягнути позивача з відповідача, яка складається із заборгованості по кредиту, по відсоткам за користування кредитом і пені.

Колегія суддів відхиляє висновок судової економічної експертизи № 3026, складений 02 березня 2020 року судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установи, оскільки такий висновок для суду не має заздалегідь встановленої сили, та спростовується встановленими судом обставинами, зокрема фактом укладення договору між сторонами, фактом отримання коштів позичальником, умовами укладеного між сторонами договору зі змінами та доповненнями, а також розрахунком заборгованості.

Зважаючи на доведеність позивачем позовних вимог, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог АТ «Сенс Банк» та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості в сумі 410390,97 грн., а саме: за кредитом - 394969,17 грн.; по відсотках - 14631,26 грн.; пеня - 790,54 грн..

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви (3654 грн.), апеляційної та касаційної скарги на рішення суду (5481 грн. та 7308 грн.), в тому числі за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 14 квітня 2016 року про залишення позову без розгляду (1378 грн.).

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 червня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, МФО 300346) заборгованість за кредитним договором в сумі 410390,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, МФО 300346) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 17821 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус