Справа №489/5640/23
Провадження №2/489/2264/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Микм`ясотранс», треті особи Перша миколаївська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна

встановив.

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила зняти арешт, накладений Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 24 липня 2006 року, на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 3500938. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з метою переоформлення прав на належний їй на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте, їй було відмовлено, оскільки в реєстрі існує обтяження на її майно, накладене 24.07.2006 Першою миколаївською державною нотаріальною конторою на підставі листа б/н від 28.07.1988 Спецавтобази м`ясомолочної промисловості, як на власника вищевказаного житлового будинку ОСОБА_2 . Проте, ОСОБА_2 ніколи не був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , а також немає ніяких претензій чи боргів перед Спецавтобази м`ясомолочної промисловості, правонаступником якого є відповідач ТДВ «Микм`ясотранс». Звернувшись до Першої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про зняття арешту з належного їй на праві власності будинку, проте, їй було відмовлено та роз`яснено, що Перша миколаївська державна нотаріальна контора на час проведення обтяження виконувала функції лише реєстратора обтяжень та ніякого відношення до підстав накладення арешту немає.

Ухвалою суду від 25.09.2023, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі витягу з рішення Миколаївської міської ради № 263 від 23.03.2018; договору від 26.08.1983 посвідченого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-6606; технічного паспорту від 07.08.1992 виданого ММБТІ та зареєстрованого в реєстрі за № 17910; Акта приймання в експлуатацію приватного домоволодіння виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів б/н, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 12.06.2018.

Позивачка в своєму позові зазначає, що вона звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з метою переоформлення прав на належний їй на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте, їй було відмовлено, оскільки в реєстрі існує обтяження на її майно, накладене 24.07.2006 Першою миколаївською державною нотаріальною конторою на підставі листа б/н від 28.07.1988 Спецавтобази м`ясомолочної промисловості, як на власника вищевказаного житлового будинку ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 05.04.2023, в розділі щодо відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, міститься запис про обтяження, а саме: заборона (архівний запис), реєстраційний номер 3500938, зареєстровано 24.07.2006/, 10:05:17 за № 3500938, реєстратором: Перша миколаївська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: лист б/н 28.07.1988 Спецбаза м`ясомолочної продукції; власник ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідки ТДВ «Микм`ясотранс», в 1978 році утворилася Спецавтобаза Миколаївського промислового об`єднання м`ясної промисловості, та в подальшому була декілька разів перейменована, остання назва якого ТДВ «Микм`ясотранс».

Відповідно до довідки ТДВ «Микм`ясотранс» від 14.06.2023 за вих. № 05, ОСОБА_2 дійсно працював водієм на підприємстві ТДВ «Микм`ясотранс» з 15.06.1977 по 03.05.1999. Станом на 01.06.2023 заборгованості перед підприємством ТДВ «Микм`ясотранс» ОСОБА_2 немає. Ніяких претензій до ОСОБА_2 підприємство не має.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

За ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 року №1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Згідно з п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Враховуючи те, що державна нотаріальна контора як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачки заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з вищевказаних підстав.

Оскільки при поданні позовної заяви позивач вимоги про розподіл судового збору не заявляла та таких вимог не заявляла і в судовому засіданні, враховуючи межі судового розгляду і диспозитивність цивільного судочинства, розподіл судового збору суд не здійснює.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Микм`ясотранс», треті особи Перша миколаївська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 24 липня 2006 року, на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 3500938.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Микм`ясотранс», юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Казарського, 2-є, 9.

Треті особи:

Перша миколаївська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 14/6.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено «22» грудня 2023.

Суддя Н.О. Рум`янцева