Провадження №2/369/2581/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

при секретарі Миголь А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю « Управляюча компанія «Одеський бульвар» адвоката Васюк М.М. про закриття провадження у справі, повернення судового збору та стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Одеський бульвар" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Одеський бульвар" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

15.03.2023 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли заяви від представника позивача ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» адвоката Васюк М.М. про закриття провадження та повернення судового збору, у зв`язку з сплатою відповідачем грошових коштів з урахуванням комунальних послуг та відсутністю предмету спору. Просив суд закрити провадження у справі та повернути ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви та стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.

У судове засідання представник ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» не з`явився, в поданій заяві про закриття провадження, просить проводити розгляд у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія" Одеський бульвар" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

15.03.2023 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли заяви від представника позивача ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» адвоката Васюк М.М. про закриття провадження та повернення судового збору, у зв`язку з сплатою відповідачем грошових коштів з урахуванням комунальних послуг та відсутністю предмету спору та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином, на даний час відсутній предмет даного спору. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає виключний перелік підстав для повернення судового збору, а саме, сплачена сума судового збору повертається в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір повертається у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, при подачі позову позивач сплатив судовий збір в загальному розмірі 2270 грн., а тому позивачу підлягає повернення сума сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення про сплату №1233 від 02.11.2021 року.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 133 ч. 3 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Однак, заявником разом з заявою до суду не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження понесених позивачем ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, а саме відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому законом порядку.

Матеріали судової справи № 369/17146/21, також вищевказаної інформації не містять.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведене свідчить про недоведеність позивачем понесених ним витрат на професійну правничу допомогу і, у зв`язку з цим, про відсутність підстав для їх стягнення з відповідача.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю « Управляюча компанія «Одеський бульвар» в стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 206, 255, 256, 258-260, 352-355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю « Управляюча компанія «Одеський бульвар» адвоката Васюк М.М. про закриття провадження та повернення судового збору та стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія" Одеський бульвар" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» з Державного бюджету України суму сплаченого судового збору у розмірі 2 270 ( дві тисячі двісті сімдесят ) грн. 00 коп., згідно платіжного доручення № 1233 від 02.11.2021 року.

У задоволенні решти заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Андрій ВОЛЧКО