Справа № 509/1640/23
29 червня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кириченко П.Л.,
секретаря судового засідання Осадченко С.В.,
розглянувши в приміщенні суду справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Страхової компанії ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай"
про виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) та відшкодування матеріального збитку і моральної шкоди, завданої злочином,
учасники цивільного провадження по справі:
позивачка ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 та їх представник адвокат Каракаша І.П., відповідач до ОСОБА_3
відповідач Страхової компанії ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" (далі по тексту страхова компанія), -
31 березня 2023 року позивачі звернулись до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаним позовом. Дорожньо-транспортна пригода та злочин був вчинений на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.
Позивачі звернулися до суду з даним позовом, який обґрунтували тим, що 08.07.2018 року, приблизно о 19.00 годин відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «BMW-525» номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» від міста Одеса в напрямку міста Миколаїв. На 51 км.+450 м., ОСОБА_3 , порушуючи «Правила дорожнього руху» України, а саме будучи неуважним, проявляючи злочинну самовпевненість, маючи намір на обгін транспортних засобів, які рухались по переду в попутному з ним напрямку, не переконався, що смуга зустрічного напрямку на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, став здійснювати обгін, скерувавши свій автомобіль на зустрічну смугу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Opel Vectra» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по смузі в напрямку міста Одеса.
В результаті дорожньо-транспортної події пасажир транспортного засобу «Opel Vectra » номерний знак НОМЕР_2 , позивачі отримали тілесні ушкодження, автомобіль «Opel Vectra » номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.
На час пригоди водієм ОСОБА_3 було допущено порушення вимог пунктів: 2.3 (б), 14.2 (в) ПДР
15.12.2022 р. Березівським районним судом Одеської області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 був ухвалений обвинувальний вирок. Відповідач ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Цивільні позови потерпілої ОСОБА_1 та цивільного позивача ОСОБА_2 були задоволені.
Представник позивач в ході судового розгляду позовні вимоги підтримав, до суду направи заяву, в якої просить справу розгляну на підставі наявних у суду матеріалів
Відповідач ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, відзив в порядку ст. 178 УПК України до суду не направив.
Відповідач страхова компанія був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, відзив в порядку ст. 178 УПК України до суду не направив.
Рух справи.
03 квітня 2023 року судом першої інстанції відкрито провадження.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 16 ГК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права і інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим договором або законом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи і інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, державні і громадські інтереси способом, визначеним законом або договором. У разі, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або вибореного права, свободи або інтересу того, що звернувся до суду, суд відповідно до викладеного в позові вимогам такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону( ст. 5 ГПК України ).
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позові позивачів такими, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 16 ГК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права і інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим договором або законом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи і інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, державні і громадські інтереси способом, визначеним законом або договором. У разі, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або вибореного права, свободи або інтересу того, що звернувся до суду, суд відповідно до викладеного в позові вимогам такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону( ст. 5 ГПК України ).
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 :
На обґрунтування заподіяної моральної шкоди ОСОБА_1 , зазначає, що така полягала в етичних переживаннях і фізичному болі, в результаті отриманих нею тілесних ушкоджень у вигляді: забій легені, закриті переломи грудини та 6,7-ого ребер зліва, закритий косий перелом лівої плечової кістки в нижній третини зі зміщенням та синець лівого плеча, закритий перелом променевої кістки та шиловидного відростку ліктьової кістки лівого передпліччя зі зміщенням, закриті переломи 2, 3, 4-ої плеснових кісток лівої стопи, забій лівого гомілково-ступневого суглобу та синець лівої стопи, синці та садна області лівого та правого колінних суглобів. Одержані тілесні пошкодження викликали у неї фізичні страждання у момент їх спричинення, в процесі загоєння ран, в подальших больових відчуттях. Після ДТП вона продовжує відчувати наслідки від одержаних травм у вигляді болі у лівому плечі, їй важко пересуватися, постійно відчуває болі в нижній кінцівці, шкутильгає. Не дивлячись на те, що вона пройшла тривалий курс лікування і реабілітації, на сьогоднішній день рухи сильно обмежені, не може виконувати яку-небудь фізичну роботу, проходячи курс лікування, потребувала медичного і побутового стороннього обслуговування. Не могла самостійно одягатися і слідкувати за собою. Після зіткнення пережила психологічний стрес і шоковий стан. Обласною медико-соціальною експертною комісією 04.03.2019 р. їй була призначена 3 група інвалідності. Її фізична немічність і пригнічене моральне становище передавалося її чоловіку, дітям, які тривалий час знаходилася в шоковому стані через те, що відбулося, а також вони переживали з приводу її фізичного і морального стану. З моменту пригоди по сьогоднішній день вона проходить лікування, з огляду на те, що під час проходження лікування вона не могла працювати, тобто, більше півроку, погіршилося матеріальне становище сім`ї, відповідачем ОСОБА_3 не виплачено жодної копійки в рахунок відшкодування завданого матеріального збитку і моральної шкоди.
На момент пригоди керований позивачем ОСОБА_3 автомобіль BMW» «525» державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований ТДВ СК "Ю.ЕС.АЙ", про що свідчить долучений до матеріалів цивільній справи страховий поліс ОСЦПВВНТЗ №АМ/2059998, термін дії якого з 08.11.17 р. до 07.11.18 р. Предметом договору між страховиком і страхувальником є цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, а за умови настання страхового випадку страхова компанія зобов`язана відшкодувати матеріальний збиток і моральну шкоду потерпілому. Відповідно до змісту поліса ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає до 200 000,00 гривен, за матеріальний збиток складає до 100000,00 грн., вартість франшизи - 2000,00 грн.
З огляду на викладене вимоги представника позивача в частині стягнення на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, доведеним і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. Задоволення позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди надає право на отримання компенсації судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 .
При вирішенні розміру моральної шкоди суд враховує моральні страждання позивача ОСОБА_1 внаслідок фізичних страждань від заподіяних її тілесних ушкоджень, спричинення 3 групи інвалідності, порушення їх способу життя в сторону погіршення і обмеження в соціальних зв`язках та реалізації життєво-необхідних потреб. Суд також приймає до уваги, подані належні та допустимі докази на обґрунтування заподіяної моральної шкоди і виходячи із принципів розумності і справедливості, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити повністю.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 :
На обґрунтування заподіяної моральної шкоди ОСОБА_2 зазначає, що така полягала в етичних переживаннях і фізичному болі в результаті отриманих ним тілесних ушкоджень у вигляді: множинні забої м`яких тканин та садна грудної клітки, передньої черевної стінки, лівого передпліччя. Одержані тілесні пошкодження викликали у нього фізичні страждання на момент їх спричинення, в процесі загоєння ран, в подальших больових відчуттях. Сьогодні, по закінченню значного періоду часу, ОСОБА_2 після ДТП продовжує відчувати наслідки від одержаних травм у вигляді болі у грудної клітки, лівого передпліччя. Після зіткнення пережив психологічний стрес і шоковий стан.
При вирішенні розміру моральної шкоди суд враховує моральні страждання позивача ОСОБА_2 внаслідок фізичних страждань від заподіяних її тілесних ушкоджень, порушення їх способу життя в сторону погіршення і обмеження в соціальних зв`язках та реалізації життєво-необхідних потреб. Суд також приймає до уваги, подані належні та допустимі докази на обґрунтування заподіяної моральної шкоди і виходячи із принципів розумності і справедливості, приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити повністю.
Відповідно вимог ст.1166 ЦК України, шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка його нанесла.
Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як було вказано вище, ухвалою Одеського апеляційного суду обвинувальний вирок скасовано, відповідач ОСОБА_3 звільнений від кримінальної відповідальністю на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підлягає закриттю з нереабілітуючих підстав, потерпіла сторона та цивільній позивач мають право звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.
Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно вимог ст. 1166 ЦК України, шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.23 вказаного закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, серед іншого: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.
За змістом ст.24 вказаного закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить у разі встановлення 3 групи інвалідності 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених на дату настання страхового випадку.
Згідно ст.26-1 вищевказаного Закону…..страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Враховуючи наведене, суду приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі.
Судові витрати.
При подані позову позивачі не сплатили судовій збір відповідно до ст. 5 ч.1 п.6 Закону України «Про судовий збір», позивачі звернулись до суду з позовними вимогами майнового характеру, суд прийшов до висновку що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір 2146 грн., а з відповідача страхової компанії 5368 грн.
Керуючись ст.ст. 2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, ст.ст.23,1166,1167,1195 ЦК України, ст. 26, 26-1,28,29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , код НОМЕР_4 судовий сбір на користь держави 2146 грн.
Копію рішення направити сторонам.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 30 денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Кириченко П.Л.