Справа № 158/2838/23
Провадження № 2/0158/644/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
позивача ОСОБА_1
представника позивача - ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником колісного трактора марки Т-25А, р.н. НОМЕР_1 .
Зазначає, що 03.06.2023 року вищевказаний трактор було надано ОСОБА_5 для проведення сільськогосподарських робіт (косіння трави). В ході виконання даних сільськогосподарських робіт під час конфлікту, його трактор було пошкоджено ОСОБА_3 , зокрема розбито передню праву фару, пошкоджено капот, лобове скло, маслозалевну горловину, пробку, фільтр паливний, кожух, забірник частини вентилятора та паливний насос.
Відповідно до висновку експерта №30-2023 від 20.07.2023 року, сума матеріального збитку трактора становить 9239,52 грн.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.09.2023 року у справі відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
19.09.2023 року від відповідача ОСОБА_3 до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, зазначив, що ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення заволодів його земельною ділянкою і виконує на ній посівні роботи. Після моїх зауважень, ОСОБА_5 керуючи трактора почав на нього рух, внаслідок чого він, припиняючи хуліганські дії ОСОБА_5 сокирою вдарив по фарі трактора, потім повторно вдарив по мотору трактора, щоб він зупинився. Також, зазначив, матеріальна шкода завдана ОСОБА_1 внаслідок протизаконних дій ОСОБА_5 , а тому просить відмовити у задоволенні даного позову.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.09.2023 року розгляд даної справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.11.2023 року здійснено перехід розгляду даної цивільної справи зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.11.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Радюк З.О. у судовому засіданні, кожен зокрема, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Семенюк М.О. у судовому засіданні, кожен зокрема, позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Судом встановлено, що трактор колісний марки «Т-25А», р.н. « НОМЕР_1 », 2000 року випуску, належить позивачу ОСОБА_1 що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 24.10.2019 року /а.с.6/.
Відповідно до протоколу заяви про кримінальне правопорушення від 12.06.2023 року, рапорту зареєстрованого ЄО за №3661 від 12.06.2023 року, 03.06.2023 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_5 в користування належний йому трактор марки Т-25, д.н.з. « НОМЕР_1 » для проведення сільськогосподарських робіт. В подальшому, під час скошування трави, місцевий мешканець ОСОБА_3 сокирою наніс механічні пошкодження трактору марки Т-25, д.н.з. « НОМЕР_1 », які унеможливлюють його роботу /а.с.11-17/.
Згідно довідки «Про результати розгляду звернення, яке зареєстроване в ЄО ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області №3661 від 12.06.2023 року», в ході перевірки інформація викладено у зверненні ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, а тому для відшкодування завданої шкоди останньому рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом /а.с.10/.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з роз`ясненнями, що викладені у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до висновку експерта №30-2023 від 20.07.2023 року, сума матеріального збитку трактора колісного Т-25А, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату дослідження 04.07.2023 року складає 9239,52 грн. /а.с.26-51/.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не заперечив факт заподіяння шкоди, сокирою, трактору марки Т-25, д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить позивачу ОСОБА_1 .
Разом з тим, суд не бере до уваги твердження відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Семенюк М.О. про те, що матеріальна шкода завдана ОСОБА_1 внаслідок протизаконних дій ОСОБА_5 , який керуючи трактором почав на відповідача рух, внаслідок чого він, припиняючи хуліганські дії останнього наніс декілька ударів сокирою по трактору, з огляду на наступне.
Як вбачається із відеозапису, наданого представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Радюк З.О., трактор марки Т-25, д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_5 рухається по польовій дорозі, не вчиняють жодних протиправних дій відносно відповідача ОСОБА_3 , який, в той час, тримаючи у руках сокиру, підходить до вказаного трактора та наносить три удари в частини вказаного транспортного засобу. Жодних дій, які б підтверджували небезпеку для ОСОБА_3 від керування ОСОБА_5 вищезазначеного трактору не вбачається.
Окрім того, відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що подія, яка відображена на вищевказаному відеозаписі (рух трактора та нанесення збитків трактору) відбувається на земельній ділянці, яка належить службі автомобільних доріг у Волинській області, що також підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 19.04.2022 року /а.с.81/.
Також, у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , кожен зокрема, надали суду покази, які підтверджують обставини події зазначені на вищевказаному відеозаписі, зазначили локалізацію нанесення ударів сокирою ОСОБА_3 по трактору, який в подальшому перестав працювати. Крім того, кожен зокрема зазначив, що місцем подія являється земельна ділянка, яка не належить ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 , а тому жодних сумнівів у показання свідків суд не вбачає.
Суд також не бере до уваги твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що він не наносив удари сокирою по склі кабіни трактора та маслозалевній горловині, паливній системі, тощо, оскільки вони спростовуються показами свідків.
Разом з тим, судом також не береться до уваги твердження відповідача про те, що автотоварознавча експертиза проводилася поверхнево без його участі, оскільки, як вбачається із наявного в матеріалах справи листа, надісланого судовим експертом-автотоварознавцем від 29.06.2023 року, відповідача ОСОБА_3 належним чином було повідомлено про дату, час та місце проведення вказаної експертизи, однак останній не з`явився.
Крім того, зазначений висновок експерта №30-2023 від 20.07.2023 року, ні відповідачем, ні його представником оскаржено не було. Жодних інших належних та допустимих доказів щодо проведення експертизи неналежним чином суду подано не було.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З врахуванням наведеного, беручи до уваги те, що відповідачем ОСОБА_3 та його представником адвокатом Семенюк М.О. будь-яких належних та допустимих доказів спростування зазначених позивачем доводів стосовно стягнення компенсації матеріальної шкоди не надано, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача матеріальної шкоди у розмірі 9239,52 грн. підлягають задоволенню.
Щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
При цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Варто також зазначити, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи суть позовних вимог, характер заподіяної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, завданих позивачу у зв`язку з вчиненням протиправних дій відповідачем, їх глибину та тривалість, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині знайшли своє підтвердження, однак, беручи до уваги вимоги розумності і справедливості, підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 грн.
З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, в іншій їх частині слід відмовити.
Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також, з відповідача на користь позивача, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 5000 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 76, 81, 82, 89, 209, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 22, 23, 1167, 1177 ЦК України, суд,
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 9239 (дев`ять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 52 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2780 (дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. 99 коп. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Радюк Зоя Олександрівна, адреса: м. Ківерці, вул. Соборності, 6А, Луцького району, Волинської області.

Відповідач ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача адвокат Семенюк Марія Олександрівна, адреса: м. Рівне, вул. В. Червонія, 39, Рівненської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 22.12.2023 року.