УХВАЛА

21 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 357/11041/23

провадження № 61-17891ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» (далі - ТОВ Агрофірма «Білоцерківська») звернулася до суду

з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» (далі - ТОВ «Агротрейд-2000») про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки.

Одночасно з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0002 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04);

- заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0002 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04);

- заборони ТОВ «Агротрейд-2000» користуватись земельною ділянкою

з кадастровим номером :01:025:0002;

- заборони ОСОБА_1 та ТОВ «Агротрейд-2000» вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» до закінчення строку дії договору оренди землі №122 від 19 жовтня 2015 року.

Заява обґрунтована тим, що 19 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» було укладено договір оренди землі № 122, за яким відповідач передала в оренду строком на 7 років земельну ділянку площею

1,4632 га з кадастровим номером :01:025:0002, розташовану в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

У грудні 2022 року ОСОБА_2 до закінчення строку дії договору оренд землі передала цю земельну ділянку в оренду іншому орендарю, тим самим порушивши право оренди позивача як її законного орендаря і його переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк. Поведінка відповідачів свідчить про те, що до набрання законної сили судовим рішенням у вищевказаній справі ними можуть бути вчинені дії, спрямовані на подальше ускладнення поновлення порушеного права оренди ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» і унеможливлення виконання рішення суду в цій справі.

Крім того з березня 2023 року ТОВ «Агротрейд-2000» систематично вчиняє дії, спрямовані на створення ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» перешкод у користуванні земельною ділянкою та її отримання у фактичне користування.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2023 року заяву ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0002 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04).

Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0002 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04).

У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що існує обґрунтований ризик, що відповідачі можуть здійснити інші реєстраційні дії щодо земельної ділянки, право користування якої є предметом позовних вимог, що

в свою чергу, у разі задоволення позову може унеможливити чи утруднити ефективний захист, чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Частково відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що захід забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000» здійснювати користування земельною ділянкою та вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» користуватися земельною ділянкою кадастровий номер :01:025:0002 не є співмірними із предметом спору, який у даному випадку виник між сторонами, і за своїм змістом

і способом порушує право власності ОСОБА_1 , є втручанням у господарську діяльність ТОВ «АГРОТРЕЙД -2000» та фактично є вирішенням спору по суті, що

є неприпустимим

Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня

2023 року в частині задоволення заяви ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку

з кадастровим номером :01:025:0002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04 скасовано.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.

У решті ухвалу суду залишено без змін.

Частково скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно не узгоджується з предметом та підставами позову; позовні вимоги у цій справі не стосуються безпосередньо повернення чи витребування майна на користь позивача, тобто не мають майнового характеру, за наявності яких суд міг би забезпечити позов шляхом накладення арешту на відповідне майно; накладення арешту на нерухоме майно не є співмірним заходом забезпечення позову

із заявленими позивачем вимогами немайнового характеру.

15 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л. А. через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року (надійшла до суду 18 грудня 2023 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення заяви про забезпечення позову, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів попередніх інстанцій про забезпечення позову не відповідають вимогам ЦПК України.

Представник заявника зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову

є неспівмірними з предметом позову. Судами попередніх інстанції не досліджено зв`язку між позовними вимогами на необхідністю вживання заходів забезпечення, не вказано, якими доказами обґрунтовано неможливість виконання рішення у разі задоволення позову.

Вказує, що посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Позивачем взагалі не наведено обставини та не надано доказів, що заходи забезпечення позову необхідні бо існують загрози щодо ускладнення виконання рішення у разі задоволення позову. Позивач лише вказав власні припущення, що сторони можуть припинити дію договору оренди, однак, такі дії навіть якщо

і матимуть місце, вони жодним чином не вплинуть на предмет позову, а тим більше жодним чином не ускладнять виконання рішення.

Також представник заявника зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суди повинні співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок вжиття цих заходів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст судових рішень колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити

з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати

в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться

у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів

з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом

у залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0002 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04) може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у випадку ухвалення на користь позивача.

Також судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна є співмірними заявленим позовним вимогам, цілком відповідають характеру спірних правовідносин і ніяким чином не порушать прав учасників спору, а навпаки, зможуть забезпечити рівність таких прав.

Крім того, інтереси та права відповідачів таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті вони будуть скасовані, а у випадку ухвалення рішення не на користь позивача відповідачі і надалі зможуть реалізувати свої права стосовно майна, яке на цей момент є спірним.

Встановивши, що предметом спору, який виник між сторонами у справі,

є скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, суди попередніх інстанції дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви ТОВ Агрофірми «Білоцерківська» про забезпечення позову, шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0002 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04).

Часткове задоволення заяви про забезпечення позову та застосування апеляційним судом такого заходу забезпечення позову, як заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0002 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04), є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечують збалансованість інтересів сторін,

і не порушують права учасників судового процесу.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник