КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року місто Київ

Справа 761/853/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/78628/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання Ковальова В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року (у складі судді Притули Н.Г., інформація про дату складання судового рішення відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», треті особи: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» про визнання кредитного договору припиненим ,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Діджи Фінанс», треті особи: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волков О.Ю., ТОВ «ФК «Фагор» в якому просив визнати припиненим кредитний договір №200004712 від 28 січня 2014 року уладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський». Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 уклав з ПрАТ ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» кредитний договір №200004712 від 28 січня 2014 року.

19.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» укладено договір факторингу №1905. За умовами зазначеного договору позивач сплатив заборгованість за кредитним договором №200004712 від 28.01.2014 року до ТОВ «ФК «Фагор».

20.05.2016 року між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» був укладений договір факторингу № 1, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Плеяда» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу № 1905 від 23.05.2016 року.

Водночас, 19.02.2021 року на адресу позивача надійшла вимога про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 526, 527 ЦК України від ТОВ «Діджи Фінанс», в якій вимагалась від нього сплатити заборгованість за Кредитним договором № 200004712 від 28.01.2014 року у розмірі 28 500,00 грн.

Як зазначає позивач, виконання ним своїх зобов`язань перед ПАТ «Банк Михайлівський» за кредитним договором №200004712 від 28.01.2014 року є належним виконанням. А тому оскільки позивач належним чином виконав власні зобов`язання за кредитним договором, його зобов`язання припинились. В той же час, направленням вимог про сплату заборгованості відповідач не визнає що зобов`язання припинені, тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 06 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вказує, що рішення суду прийнято за не повного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

Зазначає, що вимога ТОВ «Діджи Фінанс» про повторну виплату коштів за кредитним договором є незаконною, у зв`язку з його повним виконанням, а отже враховуючи приписи норм цивільного кодексу України зобов`язання за кредитним договором №200004712 від 28.01.2014 року виконані.

Вважає, що кошти отримані ТОВ «ФК «Фагор» підлягають поверненню первісному кредитору, яким є ТОВ «Діджи Фінанс».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та встановлено учасникам справи строк для подачі ними відзиву на апеляційну скаргу в п`ятиденний строк з моменту отримання даної ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "Діджи Фінанс" просив залишити рішення без змін, наполягаючи на тому, що зобов`язання боржником виконані не були. Просили розглядати справу без участі представника.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/11298/16 від 01.07.2021 року встановлено відсутність у ТОВ «ФК «Фагор» права вимоги (майнові права) до боржників, суд дійшов висновку, що сплата ОСОБА_1 грошових коштів на рахунок ТОВ «ФК «Фагор» не є належним виконанням зобов`язань за кредитним договором №200004712 від 28.01.2014 року та не свідчить про припинення зобов`язань.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та перевірено апеляційним судом, 28 січня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі заяви (оферти) № 200004712 укладений кредитний договір за умовами якого позивач отримав кредит та зобов`язувався його повернути згідно з умовами договору (а.с.8).

19 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» відступив на користь TOB «ФК «Плеяда» права вимоги за кредитним договором №200004712 від 28.01.2014 року відповідно до договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року та реєстру прав вимог № 1 від 19.05.2016 року. В подальшому TOB «ФК «Плеяда» отримані права вимоги за кредитним договором №200004712 від 28.01.2014 року відступило новому фактору - TOB «ФК «Фагор», згідно договору факторингу № 1 від 20.05.2016 року та Реєстру прав вимог №1 від 20 травня 2016 року.

З копії довідки ТОВ «ФК «Фагор», що наявна в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 станом на 10 червня 2020 року заборгованість за кредитним договором № 200070323 від 22 липня 2014 року погашена повністю та договір закритий (а.с.9).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема, договорів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує на те, що станом на 10 червня 2020 року заборгованість за кредитним договором, який був укладений між ним та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», погашена в повному обсязі, а договір закритий.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року, яка набрала законної сили, застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За таких обставин, кошти, які були отримані ТОВ «ФК «ФАГОР» на підставі недійсного правочину підлягають поверненню первісному кредитору, яким на даний момент є ТОВ «ДІДЖИ Фінанс», що 20 липня 2020 року на підставі укладеного між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «ДІДЖИ Фінанс» договору № 7_БМ набув прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Зі змісту довідки ТОВ «ФК «Фагор»від 10 червня 2020 року не вбачається, яка саме сума була сплачена позивачем на виконання зобов`язань за кредитним договором.

При цьому позивачем не надано суду платіжних документів на підтвердження такої оплати.

В свою чергу зі змісту повідомлення ТОВ «ДІДЖИ Фінанс» вбачається, що заборгованість становить 43034 грн 06 к.

Отже, стороною позивача, у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань за кредитним договором № 200004712від 28 січня 2014 року тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

За таких обставин, відсутні підстави для визнання правовідносин та правовідношення за кредитним договором від 28 січня 2014 року №200004712 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» припиненими внаслідок належного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.

Доводи апеляційної скарги не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду.

При вирішенні вказаної справи районним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Тому, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 червня 2023 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.І. Шкоріна