Ухвала

30 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 554/6022/21

провадження № 61-16722во23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 20 вересня 2023 року за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2023 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року.

23 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 20 вересня 2023 року за виключними обставинами, посилаючись на пункт 1 частини третьої статті 423 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення (частина третя статті 423 ЦПК України).

Отже, вжита в пункті 1 частини третьої статті 423 ЦПК України така якісна характеристика закону, як «не застосований», охоплює не увесь масив незастосованого судом законодавства, а лише ту його частину, яка регулює спірні правовідносини та обумовлює категоричну необхідність його застосування як ключову умову відповідності судового рішення критерію законності, зокрема ухвалення судового рішення відповідно до норм матеріального права (частини першої, другої статті 263 ЦПК України). Тобто, за своїм змістовим наповненням вербальна конструкція «не застосований» у цьому контексті означає «не застосований попри те, що підлягав застосуванню».

Заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.Заява про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати (частини перша та третя статті 425 ЦПК України).

Частиною другою статті 425 ЦПК України установлено, що заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглядатися за виключними обставинами можуть лише ті судові рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення змінено або ухвалено нове судове рішення.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є:

- ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

- ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Судовим рішенням, про перегляд якого за виключними обставинами просить заявник, відмовлено у відкритті касаційного провадження, тобто Верховний Суд не змінював, не скасовував судове рішення та не ухвалював нове, тобто ухвала

від 20 вересня 2023 року не є тою ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

ОСОБА_1 як на підставу для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами на пункт 2 частини третьої статті 423 ЦПК України не посилається.

Заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами не підлягає розгляду Верховним Судом, оскільки касаційний суд не є судом тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення у цій справі.

Вказаний висновок касаційного суду узгоджується з ухвалами Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі № 372/3753/19 (провадження № 61-11867во23), від 10 серпня 2023 року у справі № 372/3753/19 (провадження № 61-11867во23),

Крім того, слід зазначити, що принцип правової визначеності, який невід`ємно притаманний принципу верховенства права, закріплений в Конвенції, і на чому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях (зокрема, у рішенні у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, заява № 6833/74), дозволяє не вдаватися до перегляду судових рішень, які мали місце до прийняття рішення ЄСПЛ як рішення прецедентного або загального характеру, яке формує певну правову позицію. До таких рішень загального характеру належать і рішення конституційних судів. При цьому, як визнає ЄСПЛ, публічне право окремих країн обмежує можливість прийняття конституційними судами рішень, які мають зворотну дію у часі.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Сам по собі факт визнання Конституційним Судом України

пунктів 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України такими, що не відповідають Конституції України, не є безумовною підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, оскільки це рішення Конституційного Суду України не є виключною обставиною щодо даного спору і не вплинуло на можливість реалізації ОСОБА_1 його прав.

Схожий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 755/18963/13-ц (провадження № 61-11079св20).

Керуючись статтями 423, 425 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 20 вересня 2023 року за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Заяву разом із доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко