Справа №718/2094/23
Провадження №2-з/718/11/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Скорейко В.В., розглянувши заяву адвоката Тарновецького Вадима Ілліча, який діє в інтересах ПП Мале колективне підприємство «Альфа», про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ПП МКП «Альфа» адвокат Тарновецький В.І. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що ним в інтересах ПП МКП «Альфа» подано до суду цивільний позов до ОСОБА_1 , Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправним та скасування рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису про державну реєстрацію.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу №001 від 10.09.2002, укладеного між МКП «Альфа» та ВАТ «Кіцманське АТП 17739» , позивач набув у власність будівлю АЗС по АДРЕСА_1 .

Зазначає, що 05.11.2015 у ході виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення з МКП «Альфа» відбулися електронні торги з продажу вищевказаного нерухомого майна, переможцем якого став ОСОБА_2 . Рішенням господарського суду Чернівецької області у справі №926/1845/15 від 24.12.2015 згадані електронні торги про реалізацію майна визнано недійсними.

У жовтні 2017 року МКП «Альфа» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , директор підприємства, у зв`язку з чим провадження у справі закрито. Після оформлення спадщини спадкоємець дізнався, що спірне майно автозаправної станції було переоформлене на ОСОБА_1 .

Вказує, що МКП «Альфа» звернулося до Кіцманського районного суду із позовом про витребування на свою користь із чужого незаконного володіння від ОСОБА_1 будівель і споруд автозаправної станції, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Постановою Чернівецького апеляційного суду від 30.09.2020 залишено в силі рішення суду від 18.06.2020 про витребування на користь МКП «Альфа» із чужого незаконного володіння спірної АЗС.

Посилається на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про існування спору про витребування із її незаконного володіння вищевказаного майна та про існування законного рішення про визнання електронних торгів недійсними, 27.09.2019 звернулася до Кіцманської міської ради із заявою про викуп земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на якій розташовані будівлі АЗС. До заяви додала правовстановлюючі документи на будівлі, які формально дозволяли їй викупити ділянку без аукціону як власнику споруд, розташованих на земельній ділянці. В подальшому рішенням Кіцманської міської ради № 451/11 від 15.11.2019 вирішено продати земельну ділянку ОСОБА_1 . Не очікуючи рішення суду у справі про витребування АЗС із незаконного володіння, та приховуючи від МКП «Альфа» намагання викупити земельну ділянку під АЗС та ускладнити у майбутньому повернення спірного майна, ОСОБА_1 20.11.2019 підписала із Кіцманською міською радою договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,4041 га в АДРЕСА_1 , та викупила її.

З урахуванням вищевикладеного, зазначає, що незаконні дії ОСОБА_2 щодо переоформлення АЗС на дочку ОСОБА_1 , а в подальшому дії останньої щодо термінового викупу землі після відкриття провадження у справі про витребування АЗС, які спрямовані на утруднення виконання рішення суду про повернення АЗС, та незаконного заволодіння земельною ділянкою, виникають обґрунтовані сумніви та реальні ризики, що у цій справі після відкриття провадження ОСОБА_1 вчинить аналогічні дії щодо відчуження земельної ділянки на користь сторонньої особи.

Вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову навіть після ухвалення судом рішення у цій справі на користь МКП «Альфа» до моменту набрання ним законної сили ОСОБА_1 не буде обмежена у можливості відчужити дане майно, що може фактично унеможливити виконання судового рішення у цій справі.

Заявник просить заяву про забезпечення позову задовольнити шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,4041 га, кадастровий номер :01:002:0868, яка розташована по АДРЕСА_1 , яка згідно з відомостями, які містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, належить на праві власності ОСОБА_1 , а також заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження, в тому числі встановлення будь-якого обтяження (іпотека, застава майнових прав) або інших речових прав (в тому числі оренда, позичка) на дане нерухоме майно, що не допустить ускладнення або ж унеможливлення виконання судового рішення, оскільки усуне можливість додаткових «маніпуляцій» зі сторони як ОСОБА_1 так й інших осіб щодо вчинення інших дій стосовно спірного майна.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, захистом за яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України забезпечення позову можливе, зокрема, як шляхом накладення арешту на майно так і забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Частиною ст. 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 152 ЦПК України).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за його вартості.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, оскільки адвокатом Тарновецьким В.І. в інтересах ПП МКП «Альфа» подано до суду цивільний позов до ОСОБА_1 , Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправним та скасування рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису про державну реєстрацію, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 набула речові права на спірну земельну ділянку без проведення земельних торгів завдяки розташуванню на ній належних їй на праві власності об`єктів нерухомості АЗС, спір з приводу яких перебував на розгляді в суді, в результаті чого цю нерухомість витребувано з її чужого незаконного володіння, після визнання судом електронних торгів з реалізації нерухомого майна АЗС недійсними, з урахуванням пункту 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно, суд, за клопотанням позивача, може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити держаному реєстратору прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до ст. 976 ЦК України, та враховуючи, що зазначеним вище вимогам заява про забезпечення позову відповідає, прихожу до висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Тарновецького Вадима Ілліча, який діє в інтересах ПП МКП «Альфа», про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,4041 га, кадастровий номер :01:002:0868, що розташована по АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 225), яка згідно з відомостями, які містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, належить на праві власності ОСОБА_1 .

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження, в тому числі встановлення будь-якого обтяження (іпотека, застава майнових прав) або інших речових прав (в тому числі оренда, позичка) на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,4041 га, кадастровий номер :01:002:0868, що розташована по АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 225), яка згідно з відомостями, які містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Василь Скорейко