Номер провадження: 22-ц/813/5995/23
Справа № 509/2523/21
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Дришлюка А.І., Сегеди С.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання частини кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

01 травня 2023 року ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року та виконавчий лист по справі отримав його батько 05 січня 2023 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що з 27 липня 2022 року він перебуває на військовій службі. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 травня 2023 року викладені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року визнанні неповажними та апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року, із зазначенням поважних підстав для поновлення такого строку.

ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснено, що в разі невиконання зазначених вимог ухвали в наданий строк, а також якщо вказані в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Копія ухвали Одеського апеляційного суду від 24 травня 2023 року була надіслана 30.05.2023 на електронну адресу ОСОБА_1 , яку він зазначив в апеляційній скарзі.

12 червня 2023 року від ОСОБА_1 на виконання вимог Одеського апеляційного суду від 24 травня 2023 року надійшла заява про усунення недоліків та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року та виконавчий лист по справі отримав його батько 05 січня 2023 року. Також ОСОБА_1 вказав, що доставка судового рішення електронним листом на особисту електронну пошту учасника справи не є врученням такого рішення. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що з 27 липня 2022 року він перебуває на військовій службі.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можна визнати поважними, за наступних підстав.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, в своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії»). Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Європейський Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

З матеріалів справи встановлено, що рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року було ухвалено без участі ОСОБА_1 (а.с. 61).

При цьому, 15 вересня 2021 року від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення по справі, в який він також просив судове засідання, призначене на 15 вересня 2021 року провести без його участі (а.с. 57-60).

Згідно довідки про доставку електронного листа вбачається, що суд першої інстанції 24 вересня 2021 року о 11:39 год. направив ОСОБА_1 на його електронну адресу - « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в електронному вигляді рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року (а.с. 72).

Однак, апеляційну скаргу на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав лише 01 травня 2023 року, тобто із значним порушенням строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 354 ЦПК України.

Вищевикладені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність вказаної цивільної справи та про призначення розгляду справи саме на 15 вересня 2021 року, також було достовірно відомо про наявність рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року, яке він отримав 24 вересня 2021 року в електронному вигляді, однак ОСОБА_1 на протязі значного періоду часу жодним чином не реалізовував своє право на оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Таким чином, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відносно того, що копію рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року та виконавчий лист по справі отримав батько ОСОБА_1 лише 05 січня 2023 року, апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження, більш того спростовуються матеріалами справи.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що доставка судового рішення електронним листом на особисту електронну пошту учасника справи не є врученням такого рішення, що відповідає практиці Верховного Суду викладеної в постанові від 27 жовтня 2021 року в справі №279/5407/20 та від 10 лютого 2022 року в справі №359/5063/21, слід зазначити наступне.

Згідно вимог ч. ч. 5-6 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, в тому числі, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Таким чином, для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

При цьому, щодо повідомлення на власну електронну пошту учасника справи, Верховний Суд неодноразово, в тому числі в постановах від 20 січня 2023 року в справі №465/6147/18, від 30 листопада 2022 року в справі №759/14068/19, від 30 листопада 2022 року в справі №725/486/22, виходив із того, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Як встановлено матеріалами справи, в травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із позовною заявою до АТ «Ідея Банк» про визнання частини кредитного договору недійсним, в якій зазначив електронну адресу: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яку також неодноразово вказував у своїх заявах, як засіб зв`язку з ним (а.с. 1, 8, 41, 57).

Згідно довідки про доставку електронного листа вбачається, що суд першої інстанції 24 вересня 2021 року о 11:39 год. направив ОСОБА_1 на його електронну адресу - « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в електронному вигляді рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року (а.с. 72).

А тому, керуючись актуальною практикою Верховного Суду та виходячи з «презумпції обізнаності» апеляційний суд вважає, що направивши ОСОБА_1 на електронну адресу - « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка вказана ним особисто, в електронному вигляді рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року, суд першої інстанції діяв правомірно і добросовісно.

Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду про те, що доставка судового рішення електронним листом на особисту електронну пошту учасника справи не є врученням такого рішення відхиляються апеляційним судом, так як зводяться до власного тлумачення позивачем норм процесуального права.

Всі учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

На підставі викладеного, не заслуговують на увагу та визнаються апеляційним судом неповажними, викладені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року, оскільки наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання частини кредитного договору недійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк