П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року місто Київ

справа №752/4838/15-ц

провадження№22-ц/824/13886/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 року, постановлену у складі судді Кордюкової Ж.І.

у справі за заявою ОСОБА_1 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», боржник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони правонаступником, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поворот виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про заміну сторони правонаступником, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поворот виконання рішення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поворот виконання рішення, - повернуто скаржнику без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що до поданої нею заяви про заміну сторони правонаступником, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поворот виконання рішення долучені квитанції, що містять номер поштового відправлення, за яким можна дізнатися куди його направлено.

Судом першої інстанції безпідставно застосовано розширене тлумачення до абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України і залишено без розгляду подану заяву на тій підставі, що нею надано лише квитанцію оператора поштового зв`язку про направлення заяви, а мало бути подано описи листів про направлення заяви іншим учасникам справи.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції суперечать застосуванню норм процесуального права у постановах Верховного Суду: від 20 червня 2018 року у справі №820/1186/17; від 18 лютого 2019 року у справі № 804/9223/15, від 22 травня 2020 року у справі №806/1231/17; від 28 вересня 2022 року у справі №534/14/20; від 18 січня 2023 року у справі 2-246/10, де суд касаційної інстанції зазначає, що із наданих заявником квитанцій вбачається, що в них зазначений працівник поштового зв`язку, поштовий оператор та розмір сплаченої суми за надані послуги, що є достатнім доказом направлення процесуальних документів іншим сторонам.

Тому, на її думку, нею було подано належні докази направлення іншим учасникам справи поданої заяви, а саме поштові квитанції.

До апеляційної скарги додала повідомлення-накладні та опис про направлення заяви іншим учасникам справи. Вважає, що повернення судом заяви без розгляду свідчить про надмірний формалізм.

Учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 2 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 жовтня 2023року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_1 не надано доказів надіслання (надання) поданої заяви про заміну сторони правонаступником, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поворот виконання рішення, іншим учасникам справи, оскільки до заяви не додано листів з описом вкладення (листів з оголошеною цінністю) разом з розрахунковими документами та повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Така засада як розумність, характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зокрема у розділі VI ЦПК України міститься правове регулювання процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до частин першої і другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частина перша, друга статті 442 ЦПК України).

У частині п`ятій статті 444 ЦПК України визначено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 183 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі №804/9223/15 (адміністративне провадження №К/9901/17785/18) зазначено, що «належним доказом надіслання копії заяви є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість»;

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зазначено, що «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила залучити у справі № 752/4838/15 правонаступника позивача ПАТ "Укрсоцбанк" - АТ "Альфа-Банк", визнати виконавчий лист від 20 вересня 2016 року у справі № 752/4838/15, виданий на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року, таким, що не підлягає виконанню, стягнути з АТ "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 63 854,79 грн., стягнутих за виконавчим листом від 20 вересня 2016 року у справі № 752/4838/15, видати виконавчий лист про стягнення з АТ "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 63 854,79 грн. у порядку Розділу VI "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) ЦПК України".

До заяви ОСОБА_1 приєднала фіскальні чеки від 11 листопада 2022 року, у яких відображено, що 11 листопада 2022 року було сплачено за пересилання Укрпоштою Експрес 35,00 грн. у кількості 3 штуки /а.с. 25/. У фіскальних чеках зазначені працівник поштового зв`язку, поштовий оператор та розмір сплаченої суми за надані послуги.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував, що належним доказом надіслання копії заяви є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, а також суд першої інстанції не звернув уваги на те, що фіскальні чеки, надані суду першої інстанції, містять номери поштового відправлення.

Додатково слід зазначити, що з наданих ОСОБА_1 до апеляційної скарги документів, зокрема опису про направлення 11 листопада 2022 року та повідомлення-накладних слідує, що дійсно ОСОБА_1 11 листопада 2022 року були направлені листи за пересилання яких останньою було сплачено кошти, що зайвий раз підтверджує виконання заявником вимог ч.2 ст. 183 ЦПК України.

Враховуючи зазначені обставини, повернення заяви ОСОБА_1 є проявом надмірного формалізму, а тому за таких обставин суд першої інстанції зробив передчасний висновок про повернення заяви.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус