Справа №464/3037/22
пр № 2/464/420/23
У Х В А Л А

21 грудня 2023 року м.Львів Сихівський районний суд м.Львова

у складі судді Шашуріної Г.О.

секретаря судового засідання Гелеш Т.І.,

за участю учасників провадження:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 464/3037/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради про усунення перешкод у здійсненні користування квартирою,

у с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться зазначена вище справа на стадії судового розгляду.

Представником відповідача ОСОБА_4 подано заяву про відвід судді Шашуріної Г.О., покликаючись на її упередженість до розгляду справи, а саме допиту свідків зі сторони відповідача по первісному позову та поблажливим ставленням до допиту свідків зі сторони позивача. Просить вказану заяву передати на розгляд іншому судді.

Відповідач подану заяву підтримав.

Сторона позивача та третя особа просили у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У ч.1 ст.36 ЦПК визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом ч.3 ст.39 ЦПК відвід повинен бути мотивований і заявлений протягом 10 днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений у ст.40 ЦПК відповідно до якої питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

При розгляді даної заяви, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує висновок, який викладений у Постанові Верховного Суду від 17 липня 2020 року у справі № 826/11409/17. У вказаній справі, Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово неупереджений передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної. Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції неупередженість (безсторонність) судді, а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд касаційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: (і) об`єктивним критерієм, який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; (іі) суб`єктивним критерієм, який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого. Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо). Одночасно Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У поданій представником відповідача за первісним позовом заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у цій справі, жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду суб`єктивного критерію, так і з погляду об`єктивного критерію не надано. Інших обставин, визначених статтею 36 чи статтею 37 ЦПК України, які б свідчили про особисту упередженість судді Шашуріної Г.О. чи її необ`єктивність під час розгляду даної справи у заяві не вказано та судом таких не встановлено.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

З огляду на наведене, у задоволенні заяви слід відмовити за необґрунтованістю.

Оскільки заява про відвід судді подана у судовому засіданні, тобто надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді.

Керуючись ст.ст.36, 40, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Шашуріної Г.О. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та в апеляційному порядку не оскаржується.

Повне рішення суду складено 22 грудня 2023 року.

Суддя Г.О.Шашуріна