Провадження №6/523/572/23
У Х В А Л А

"08" грудня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді Середи І.В.

за участі секретаря Щербан О.Д.,

представника стягувача - Прудкої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

16 листопада 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Таштанову О.Г., звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 523/13048/15-ц, який виданий 11 травня 2018 року на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року у справі № 523/13048/15-ц, таким, що не підлягає виконанню стосовно боржниці ОСОБА_1 , в якій також просила стягнути з ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Заява була обґрунтована тим, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 523/13048/15-ц за позовом ПАТ «Перший інвестиційний банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечне кредитування. Суд своїм рішенням від 23 жовтня 2017 року позов задовольнив. 23 квітня 2021 року набув чинності Закон №1381-ХІ про проведення обов`язкової реструктуризації кредитних зобов`язань в іноземній валюті, проте на прохання боржників банк відмовив у реструктуризації боргу, дану відмову Суворовський районний суд м. Одеси своїм рішенням від 27 грудня 2022 року у справі № 523/17564/21 визнав незаконною та зобов`язав банк провести реструктуризацію кредитних зобов`язань боржників. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси у поточній справі задоволено заяву ОСОБА_2 у частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. За вказаних обставин заявниця вважає, що виконавчий лист у частині виконання рішення суду стосовно неї також має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Після надходження та реєстрації заява була передана раніше визначеному складу суду.

29 листопада 2023 року представник АТ «Перший інвестиційний банк» - адвокат Прудка О.В. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надала суду письмові пояснення, відповідно до яких сторона стягувача вважає, що подана заява є передчасною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки обов`язковою умовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, на підставі ст.432 ЦПК України є наявність проведеної реструктуризації заборгованості за кредитним договором, проте наразі така реструктуризація зобов`язань позичальника не проведена, оскільки відповідачі не зверталися до банку за її здійсненням після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, крім того, рішення суду частково було виконано, тому розмір заборгованості змінився. Представник стягувача також звертала увагу на те, що за вимогами Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація заборгованості стосується лише позичальника, тоді як поручитель за рішенням суду має сплатити також суму заборгованості, також на боржників покладено оплату судового збору. Представник стягувача посилалася на відкриття касаційного провадження у справі № 523/17564/21 за скаргою банку, а також заперечувала проти посилання заявника на ухвалу суду від 14 листопада 2023 року у поточній справі, оскільки вона не набрала законної сили та оскаржується банком.

Представник стягувача також заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки адвокатом не було додано до заяви доказів оплати гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Крім того, адвокат Таштанова О.Г. приймала участь у розгляді справи № 523/17564/21, як представник відповідачів ОСОБА_2 та Донецької З.І., участь у розгляді заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому є обізнаною з обставинами справи, що ,на думку представника стягувача, має істотно впливати на обсяг надання послуг, при цьому складання та направлення заяви зайняло одну годину, а оцінені у 2000 грн.

Представник заявниці та заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Таштанова О.Г. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

У судовому засіданні 08 грудня 2023 року, яке відбулося у режимі відеоконференцзв`язку, представник АТ «Перший інвестиційний Банк» - адвокат Прудка О.В. підтримала подані раніше письмові пояснення.

В силу вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка заявниці та заінтересованої особи не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню огляду на таке.

23 жовтня 2017 року Суворовський районний суд м. Одеси своїм рішенням стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший інвестиційний банк» борг за договором про іпотечне кредитування у сумі 984334,92 грн., з яких: 21579,35 дол. США строкова заборгованість за кредитом, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.10.2017 року складає - 572692,21 грн.; 251,10 дол. США строкова заборгованість за процентами, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.10.2017 року складає 6663,92 грн.; 3255,12 грн. прострочена заборгованість за кредитом, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.10.2017 року складає 86387,3 грн.; 7381,39 дол. США прострочена заборгованість за процентами, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.10.2017 року складає 195893,97 грн.; а також пеня за прострочення сплати кредиту 37623,33 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 85074,18 грн., а також в рівних частинах судовий збір в розмірі 3654 грн.

11 травня 2018 року на виконання рішення суду у даній справі Суворовським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист.

07 жовтня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв А.О. за заявою АТ «Перший інвестиційний банк» відкрив виконавче провадження № 63250730 з виконання виконавчого документу № 523/13048/15-ц стосовно боржниці ОСОБА_1 .

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» боржники зверталися до банку із проханням реструктурувати заборгованість за кредитним договором. Отримавши відмову, ОСОБА_2 звернувся із позовом до АТ «Перший Інвестиційний Банк» про визнання відмови у проведенні реструктуризації за валютним іпотечним кредитом незаконною та зобов`язання провести реструктуризацію грошового зобов`язання за договором про іпотечний кредит №07/04-08-КФ від 19 лютого 2008 року.

Згідно відомостями автомтизованої системи виконавчого провадження та постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О. та актом від 10 січня 2022 року ВП №63255304 стягувачу АТ «Перший інвестиційний банк" передано в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим листом №532/13048/15, за ціною других електронних торгів - 609840,15 грн, предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

27 грудня 2022 року Суворовський районний суд м. Одеси своїм рішенням у справі № 523/17564/21 визнав неправомірною відмову АТ «Перший Інвестиційний Банк» в проведенні реструктуризації зобов`язань за договором про іпотечний кредит №07/04-08-КФ від 19 лютого 2008 року та зобов`язав АТ «Перший Інвестиційний Банк» провести реструктуризацію зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 07/04-08-КФ від 19 лютого 2008 року, що укладений між ВАТ «Перший Інвестиційний Банк» в м.Одесі, правонаступником якого є АТ «Перший Інвестиційний Банк», та ОСОБА_2 .

За змістом вказаного рішення судом встановлено, що 09 червня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до АТ «Перший інвестиційний банк» з заявою про проведення реструктуризації за кредитом.

Одеський апеляційний суд своєю постановою від 12 червня 2023 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Відповідно до п.4 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За нормами ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Згідно з вимогами пп.12 п.7 розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу;

Як було встановлено судом за вказаним виконавчим документом підлягала стягненню грошова сума. 02 жовтня 2020 року державний виконавець повернув виконавчий лист на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження, зазначивши, що залишок не стягнутої суми склав 983679,19 грн, виконавчий збір 98367,92 грн.

Під час виконання рішення було передано АТ «Перший Інвестиційний Банк» предмет іпотеки - квартиру в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим листом №532/13048/15, за ціною других електронних торгів - 609840,15 грн.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що в своїй постанові від 10 січня 2022 року при передачі майна стягувачу приватний виконавець зазначив про залишок заборгованості за виконавчим документом 32466,96 доларів США та 122697,51 грн, 1827 грн.

Зазначені суми свідчать про те, що при передачі квартири в зарахування боргу увійшла і 1/2 частина судового збору.

Проаналізувавши вказані норми та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що виконавчий лист, виданий стосовно боржниці ОСОБА_1 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, лише у частині стягнення заборгованості за договором про іпотечне кредитування, оскільки Суворовський районний суд м. Одеси своїм рішенням зобов`язав стягувача здійснити реструктуризацію зобов`язань за договором про іпотечний кредит №07/04-08-КФ від 19 лютого 2008 року, а виконавчий лист про стягнення заборгованості за даним договором у справі № 523/13048/15-ц, виданий на виконання рішення суду, ухваленого до дня проведення такої реструктуризації.

При цьому, суд враховує, що норми закону в частині реструктуризації заборгованості вказують на таке право в цілому на суму заборгованості і не виділяють окремо суб`єктний склад учасників таких правовідносин.

Виходячи із того, що в частині судового збору у розмірі 1827 грн., який підлягає оплаті боржником ОСОБА_1 , не надано доказів зарахування коштів, що вказує на те, що виконавчий документ підлягає виконанню в цій частині.

За нормами ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник стягувача заперечувала проти вартості правничої допомоги посилаючись на те, що не надано документ в підтвердження оплати гонорару та інших витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому порядку. Оскільки адвокат приймала участь у справі №523/17564/21, то вона обізнана з обставинами щодо спірних правовідносин, що істотно впливає на обсяг надання послуг в межах повторного вивчення, а також з аналогічною заявою стосовно боржника ОСОБА_2 вже раніше зверталася.

На підтвердження витрат правничої допомоги представником заявниці надано акт №14/11/2023 від 14 листопада 2023 року приймання-передачі виконаних робіт, складений адвокатом Таштановою О.Г. та Донецькою З.І., та довідку про обсяг виконаної роботи від 14 листопада 2023 року, за якими ОСОБА_1 має сплатити вартість за складання та направлення вказаної заяви у розмірі 2000 грн. за 1 годину роботи. Також представник заявниці посилалася на договір про надання правової допомоги № 01-05/ЦС від 01.05.2021 року, складений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та адвокатом Таштановою О.Г., який міститься у матеріалах справи.

Проте, відповідно до ст.137 ЦПК України представником заявниці не надано доказів оплати вартості правничої допомоги, тоді як за умовами договору про надання правничої допомоги (п.4.2) оплата здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку на оплату із зазначенням суми.

Отже, вимога про стягнення вартості правничої допомоги задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 430, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 523/13048/15-ц стосовно боржниці ОСОБА_1 , який виданий 11 травня 2018 року на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року у справі № 523/13048/15-ц частково у частині стягнення заборгованості за договором про іпотечне кредитування у сумі 984334,92 грн.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Суддя

Повна ухвала складена 13 грудня 2023 року