ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4941/23 Справа № 175/654/22 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Келембет Ілона Миколаївна, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2023 року в цивільній справі номер 175/654/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович, про визнання договору дарування недійсним, скасування права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2022 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович, про визнання договору дарування недійсним, скасування права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1978 року, від якого мали троє дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Подружжя ОСОБА_1 , перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, в червні 1985 року вступили до ЖБК-2 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, членом якого був ОСОБА_4 , та 04 січня 1986 року він отримав від ЖБК-2 квартиру АДРЕСА_1 , пайовий внесок оплачений був за спільні кошти.

Відповідно до довідки ЖБК-2 остаточна сума пайового внеску внесена подружжям 12 листопада 1991 року, коли вони ще перебували в шлюбі. Документально пайовий внесок не переоформлювався на ОСОБА_7 .

На підставі рішення виконкому Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за №2 від 21.01.2004 року ОСОБА_3 06 лютого 2004 року видане Свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2008 року, та рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2010 року встановлено, що квартира набута в період шлюбу, а тому кожному з подружжя ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) належить по частини квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

07 лютого 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовлено, оскільки відсутні відомості щодо реєстрації права власності за померлим зазначеної квартири.

Після звернення до нотаріуса позивач дізнався що 08 липня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. посвідчений договір дарування квартири АДРЕСА_1 та зареєстрований в реєстрі за №584, згідно з яким квартира АДРЕСА_1 вибула у власність ОСОБА_1 .

Позивач просив суд постановити рішення, яким:

визнати недійсним договір дарування квартири від 08 липня 2016 року зареєстрований в реєстрі за №584, щодо дарування квартири АДРЕСА_1 області, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею - 43,2 кв.м, що в цілому складається з: житлової кімнати площею 12,4 кв.м, житлової кімнати площею 17,1 кв.м, житлової кімнати площею 13,7 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, ванної кімнати площею 2,0 кв.м, вбудованої шафи площею 0,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, лоджії площею 1,8 кв.м, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Чаладзе Гією Отарійовичем;

скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Чаладзе Гії Отарійовича від 13 липня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30429006 від 13 липня 2016 року, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

визнати за ОСОБА_2 право власності, як спадкоємця першої черги за законом, на 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею - 43,2 кв.м, що складається з: житлової кімнати площею 12,4 кв.м, житлової кімнати площею 17,1 кв.м, житлової кімнати площею 13,7 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, ванної кімнати площею 2.0 кв.м, вбудованої шафи площею 0,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, лоджії площею 1.8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович, про визнання договору дарування недійсним, скасування права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири від 08 липня 2016 року зареєстрований в реєстрі за №584 щодо дарування квартири АДРЕСА_1 області, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею - 43,2 кв.м, що в цілому складається з: житлової кімнати площею 12,4 кв.м, житлової кімнати площею 17,1 кв.м, житлової кімнати площею 13,7 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, ванної кімнати площею 2.0 кв.м, вбудованої шафи площею 0,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, лоджії площею 1,8 кв.м, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Чаладзе Гією Отарійовичем;

скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Чаладзе Гії Отарійовича від 13 липня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30429006 від 13 липня 2016 року, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_1 області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

визнано за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності, як спадкоємця першої черги за законом, на 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею - 43,2 кв.м, що складається з: житлової кімнати площею 12,4 кв.м, житлової кімнати площею 17,1 кв.м, житлової кімнати площею 13,7 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, ванної кімнати площею 2,0 кв.м, вбудованої шафи площею 0,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, лоджії площею 1,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1776,10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1776,10 грн.

Із вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Келембет І.М., подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції суперечить діючому законодавству України, ухвалене при неналежному з`ясуванні обставин, що мають значення для вирішення даної цивільної справи та при неправильному застосуванні судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Станом на 20 квітня 2018 року на день смерті у ОСОБА_4 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , було відсутнє, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 05 квітня 2023 року за №328137213.

За життя ОСОБА_4 не набув право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , так як не зареєстрував за собою право власності на частину вказаної квартири, тому ОСОБА_2 не може набути право власності у порядку спадкування, так як вказана квартира не входить до складу спадкового майна, аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року по цивільній справі №127/5819/20.

Наголошує, що відсутні будь-які правові підстави для визнання недійсним договору дарування квартири від 08 липня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №584, щодо дарування квартири АДРЕСА_1 області, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Чаладзе Гією Отарійовичем - в частині, так як відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року по цивільній справі№2-783-2007 року визнано за ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , що набрало законної сили 29 жовтня 2008 року, а не на всю спірну квартиру.

Від позивача ОСОБА_2 , відповідачів ОСОБА_3 , Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гії Отарійовича відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Келембет І.М. доводи апеляційної скарги підтримала, просила рішення суду першої інстанції скасувати, апеляційну скаргу задовольнити, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та третя особа приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України (а.с. 244, 245).

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. надіслав до суду повідомлення про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 235, 248).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін та інших учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1978 року по 11 грудня 1998 року. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилося троє дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

У червні 1985 року ОСОБА_4 вступив до членів ЖБК-2 і 04 січня 1986 року отримав квартиру АДРЕСА_1 . Остаточна сума пайового внеску була внесена подружжям 12 листопада 1991 року. Отже, в період шлюбу подружжя ОСОБА_1 за спільні кошти внесли пайовий внесок в повному обсязі.

06 лютого 2004 року на підставі рішення виконкому Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за №2 від 21.01.2004 року, ОСОБА_3 видане Свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 23,116).

Вказані обставини не заперечуються сторонами, а також встановлені рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року (а.с. 24-25).

Крім того, цим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2008 року, визнано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровською області 21 січня 2004 року на ім`я ОСОБА_3 недійсним на частину квартири; визнано за ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 24-25, 26-27).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2010 року з урахуванням ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2010 року, позовні вимоги ОСОБА_3 , діючої також інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - задоволено частково; розділено квартиру АДРЕСА_1 за другим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи №328-10 від 29 квітня 2010 року. Виділено у користування ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , кімнати, зафарбовані в жовтий колір, а саме житлову кімнату - 13,7 кв.м, лоджію - 1,8 кв.м, житлову кімнату - 17,1 кв.м. балкон - 0,9 кв.м, а кімнату площею - 12.4 кв.м та вбудовану шафу площею 0,2 кв.м залишено в користуванні ОСОБА_4 , кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор залишено в спільному користуванні (а.с. 28-30).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.02.2004 року та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.02 2004 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а.с. 23, 71, 116, 117).

Відповідно до договору дарування від 08 липня 2016 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрованого в реєстрі за №584, належить ОСОБА_1 (а.с. 21-22, 114-114зв.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.16).

11 лютого 2019 року постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н.В. у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено через відсутність відомостей щодо державної реєстрації права власності за померлим частини зазначеної квартири (а.с. 18).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,

поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що 06 лютого 2004 року на підставі рішення виконкому Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за №2 від 21.01.2004 року, ОСОБА_3 видане Свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2008 року, визнано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровською області 21 січня 2004 року на ім`я ОСОБА_3 недійсним на частину квартири; визнано за ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2010 року з урахуванням ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2010 року, розділено квартиру АДРЕСА_1 за другим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи №328-10 від 29 квітня 2010 року та виділено у користування ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , кімнати, зафарбовані в жовтий колір, а саме житлову кімнату - 13,7 кв.м, лоджію - 1,8 кв.м, житлову кімнату - 17,1 кв.м. балкон - 0,9 кв.м, а кімнату площею - 12.4 кв.м та вбудовану шафу площею 0,2 кв.м залишено в користуванні ОСОБА_4 , кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор залишено в спільному користуванні.

З договору дарування від 08 липня 2016 року, укладеного ОСОБА_3 , вбачається, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрованого в реєстрі за №584, належить ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

11 лютого 2019 року постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н.В. у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено через відсутність відомостей щодо державної реєстрації права власності за померлим частини зазначеної квартири.

Відповідно до частини 4 статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За Цивільним Кодексом до нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181).

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, зокрема квартири.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що оскільки померлий ОСОБА_4 , не зареєструвавши своє право на нерухоме майно - на частину спірної квартири, не набув права власності на це майно, та відповідно на момент відкриття спадщини було відсутнє майно, що належало спадкодавцю.

До того ж, відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2010 року з урахуванням ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2010 року, розділено спірну квартиру АДРЕСА_1 за другим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи №328-10 від 29 квітня 2010 року та виділено у користування ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 кімнату площею - 12.4 кв.м та вбудовану шафу площею 0,2 кв.м, право власності на які він також не зареєстрував. Позивач ОСОБА_2 вказане судове рішення не надав приватному нотаріусу Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренковій Н.В. до заяви про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Враховуючи обставини справи та норми закону, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції на наведене вище уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

З таких обставин, вирішуючи спір, суд першої інстанції не в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, не перевірив доводи і заперечення сторін та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович, про визнання договору дарування недійсним, скасування права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Келембет Ілона Миколаївна, задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2023 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович, про визнання договору дарування недійсним, скасування права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 26 червня 2023 року.

Суддя: