Справа № 133/2381/22
Провадження № 22-ц/801/1066/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 рокуСправа № 133/2381/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 березня 2023 року, ухвалене суддею Пєтуховою Н.О. в м. Козятині, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання,

встановив:

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання або до досягнення ним двадцятитроьхрічного віку.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що він є сином відповідача. На його утримання батько сплачував аліменти до досягнення ним вісімнадцятирічного віку. На даний час він навчається в Національній академії Служби безпеки України за спеціальністю «Право», є студентом другого курсу денної форми навчання на контрактній основі. Строк закінчення навчання - серпень 2025 року. Вартість навчання становить 127 600 грн.

Зазначив, що крім оплати навчання він потребує додаткових матеріальних витрат на своє утримання, такі як оплата проїзду до місця навчання, проживання в гуртожитку, коштів на харчування, придбання одежі та взуття, необхідної літератури та інших канцелярських товарів для навчання.

Фактично всі витрати на його утримання несе його мати, так як він не має можливості працювати. Батько у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивача не надає.

Враховуючи, що він навчається у навчальному закладі за контрактом та фактично знаходиться на утриманні матері, тому він потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідач не є інвалідом, знаходиться в працездатному віці, працює офіційно та отримує заробітну плату, тому він має змогу надавати матеріальну допомогу.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 березня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на період навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 17.10.2022 та до припинення навчання у навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_2 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 661,60 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти по справі нове рішення, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на період навчання сина в розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу).

У скарзі зазначає, що він ніколи не ухилявся від сплати аліментів, надає сину матеріальну допомогу. Крім позивача у відповідача є ще троє дітей, про яких він також повинен дбати. Його сім`я є малозабезпеченою та отримує відповідну соціальну допомогу від держави. Крім того, його батько є пенсіонером, важко хворіє та потребує фінансової допомоги на придбання ліків.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 07 серпня 2013 року (а.с.4).

На момент звернення ОСОБА_2 до суду із даним позовом він набув повноліття та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання (11 січня 2022 року).

20 серпня 2021 року між Національною академією Служби безпеки України в особі ОСОБА_5 та законним представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 укладено договір про навчання у Національній академії Служби безпеки України за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Право інформаційної безпеки». Фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних/юридичних осіб, загальна вартість становить 127 600 грн (а.с.5-7).

17 січня 2022 року між Національною академією Служби безпеки України в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договір про надання житлового приміщення у гуртожитку Національної академії Служби безпеки України. Договір укладено строком до 30 грудня 2022 року (а.с.9).

Відповідно до довідки №406/38-2050 від 19 вересня 2022 року, виданої заступником директора інституту Навчально-наукового інституту інформаційної безпеки та стратегічних комунікацій Мацюк В., ОСОБА_2 у 2021 році вступив до Навчально-наукового інституту інформаційної безпеки та стратегічних комунікацій Національної академії Служби безпеки України (наказ про зарахування від 30.08.2021 №215) і на даний час навчається на другому курсі (бакалавр, денна форма навчання) за спеціальністю «Право». Строк закінчення навчального закладу - серпень 2023 року (а.с.8).

Відповідно до копій квитанції АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 за проживання в гуртожитку сплачено: 25.01.2022 - 295 грн; 28.01.2022 - 620 грн; 10.07.2022 - 930 грн, а всього 1 845 грн. За навчання 22.09.2021 сплачено 15 950 грн (1 курс); 26.01.2022 - 16 000 грн; 24.08.2022 - 16 500 грн, а всього 48 450 грн (а.с.10).

У статті 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині шостій статті 81 ЦПК України зазначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_2 вказував, що у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу утримувати свого сина на період його навчання.

Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

ОСОБА_1 частково визнав позов, а саме вказав про змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/8 його заробітку (доходу), зазначивши, що крім позивача у нього є ще троє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На даний час він сплачує аліменти згідно рішення суду на утримання дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У 2007 році він одружився з ОСОБА_12 , з якою спільно виховують двох дітей, про яких він має дбати. Його сім`я за ступенем доходів відноситься до малозабезпечених. Крім того, його батько ОСОБА_13 , який є пенсіонером, важко хворіє та потребує фінансової допомоги.

Встановивши, що повнолітній син відповідача навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням, взявши до уваги доводи відповідача про наявність на утриманні у нього двох дітей від іншого шлюбу, та сина ОСОБА_11 , аліменти на якого сплачувались до 02.01.2023, а також відомості про матеріальний стан сім`ї, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про можливість стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) відповідача задля забезпечення балансу рівності та справедливості між розподілом батьківських обов`язків по утриманню його дітей.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення потреб ОСОБА_2 , його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина, який продовжує навчатися, судами не встановлено обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітнього сина.

Апеляційна скарга за своїм змістом відтворює відзив ОСОБА_1 на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказані у відзиві обставини (щодо наявності у відповідача іншої сім`ї та двох неповнолітніх дітей, матеріальний стан сім`ї відповідача) були взяті судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів.

Суд не взяв до увагу твердження відповідача щодо знаходження на його утриманні батька та потребу останнього в медичних препаратів через їх недоведеність.

Вказані висновки суду апелянтом жодним чином не спростовані та не взяті до уваги при викладі змісту апеляційної скарги.

ОСОБА_1 , стверджуючи про свою змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частки свого заробітку (доходу), не довів неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки будь-яких доказів на підтвердження свого заробітку (доходу) ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надав.

Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову немає, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко