Справа № 583/2121/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частину спільного майна подружжя

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації за частину спільного майна, -

встановив:

У провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває зазначена цивільна справа.

18.12.2023 від представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_4 надійшла заява про відвід судді, вмотивована тим, що з 22.08.2023 по 15.11.2023 по справі не вирішувалися жодні питання та не проводилися ніякі процесуальні та організаційні дії, що призвело до втрати процесуальних строків та затягування розгляду справи. На переконання представника позивачки вказані дії судді свідчать про її упередженість у даній справі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог за завою про відвід судді, пославшись на їх необґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши думку представника відповідача, проаналізувавши доводи представника позивачки та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, якщо заява про відвід надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання.

Положеннями ст. 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді. За змістом заявленого відводу, представник позивачки вказує на підставу для відводу, передбачену п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК (інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді).

Згідно положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим розроблені усталеною судовою практикою ЄСПЛ.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Також, у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ прийшов до висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

У рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) від 10.12.2009 (пункти 66-70) Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

За приписами ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Разом затим слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Водночас необхідно зазначити, що сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

В даному випадку представник, як на підставу відводу судді, посилається на незгоду з процесуальними діями головуючої у справі судді, а саме щодо їх не вчинення у період з 22.08.2023 по 15.11.2023. При цьому з матеріалів справи вбачається, що з 22.08.2023 по 13.11.2023 провадження у справі було зупинено у зв`язку з призначенням у цій справі судової оціночно-будівельної експертизи саме за клопотанням представника позивачки.

На переконання судді, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, підтвердженої належними і допустимими доказами, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості головуючої у справі судді.

Той факт, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості судді, не свідчить про її реальну упередженість і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду судової справи.

Ухвалюючи процесуальне рішення у цій справі суддя виходить із того, що існування інституту відводу в цивільному судочинстві України є гарантією справедливого, неупередженого та об`єктивного правосуддя. Разом з тим, шляхом заявлення відводу не можна підміняти апеляційне оскарження судового рішення. Якщо учасник справи в силу положень ЦПК України має право звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу суду - належить реалізовувати це право.

Суд вважає, що наведені представником позивачки підстави заявленого відводу не знайшли свого підтвердження належними доказами, ґрунтуються виключно на суб`єктивних припущеннях та власному трактуванні процесуального законодавства представником, а тому не свідчать про упередженість судді при розгляді справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та про відсутність підстав для задоволення відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_4 про відвід судді Яценко Наталії Георгіївни.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22.12.2023.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко