Справа № 381/3676/22
Провадження №2/369/2966/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченко А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу № 381/3676/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про нарахування та стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває справа № 381/3676/22.

Позивач звернувся до суду зі позовом в якому просить суд загальної юрисдикції:

зобов`язати Міністерство оборони України та військову частину НОМЕР_1 нарахувати заробітну плату із 03.03.2022 року ОСОБА_1 згідно окладу посади старшого офіцера військової частини НОМЕР_1 , призначеним наказом командира В/Ч НОМЕР_1 номер 8 від 03.03.2022 року, а також всі доплати та надбавки відповідно до займаної посади;

стягнути з Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 заробітну плату, а також всі доплати та надбавки відповідно до займаної посади, із 03.03.2022 року.

04.04.2023 року представник відповідача 1 Міністерства оборони України Богдан Марціс через канцелярію суду зареєстрував клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання обґрунтоване тим, що у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна із сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Позивач, мотивуючи позов обставинами не отримання грошових коштів під час проходження військової служби фактично звертається за захистом прав встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме права на грошове забезпечення.

Тому спір військовослужбовця з військовою частиною щодо реалізації цього права слід розглядати за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори, з приводу проходження публічної служби (аналогічно, як і спори, пов`язані з реалізацією інших соціальних гарантій (пільг), визначених для військовослужбовців).

26.05.2023 року представником відповідача 2 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 через канцелярію суду зареєстровано заяву про закриття провадження у справі.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до пунктів 50, 51 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 362/643/21 військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Право яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби. Тому спір військовослужбовця з військовою частиною щодо реалізації цього права слід розглядати за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори, з приводу проходження публічної служби (аналогічно, як і спори, пов`язані з реалізацією інших соціальних гарантій (пільг), визначених для військовослужбовців).

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що спір позивача з відповідачем є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду.

Таким чином, з огляду на вище зазначене, грошове забезпечення військовослужбовця є соціальною гарантією передбаченою Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а заробітну плату в розумінні Закону України «Про оплату праці» військовослужбовці не отримують, даний спір підвідомчий адміністративним судам.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це зокрема спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, оскільки право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби, тобто спір у цій справі виник з приводу можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця, такий спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір позивача з відповідачем є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22).

Враховуючи викладене, провадження у даній справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 381/3676/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про нарахування та стягнення заробітної плати - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 27.06.2023 року.

Суддя А.В. Янченко