Справа № 226/810/23

Справа № 226/810/23
Провадження № 2/226/211/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Тищенко І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування якого вказав, що він з 07.11.2018 по 25.01.2021 перебував у трудових стосунках з відповідачем та 25.01.2021 був звільнений з підприємства за ч.1 ст.36 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні роботодавець у порушення вимог трудового законодавства своєчасно не провів з ним остаточного розрахунку, тому відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.05.2021 з відповідача на його користь була стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 108875 грн 74 коп. 05.05.2023 вказане судове рішення в примусовому порядку виконано в повному обсязі. Тому, посилаючись на ст.117 КЗпП України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.05.2021 (наступний день після ухвалення судового рішення) по 07.11.2021.

До початку судового розгляду позивач подав заяву про зміну предмету позову, згідно із якою просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.05.2021 по 01.01.2023.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 до суду не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність.

Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське» до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву, згідно із яким вказав, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське», та був звільнений з підприємства 25.01.2021. У день звільнення 25.01.2021 позивач не працював, оскільки знаходився у відпустці. З вимогою про проведення розрахунку при звільненні позивач до роботодавця не звертався. Тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 вказала, що твердження відповідача про те, що позивач з вимогою про проведення розрахунку при звільненні до відповідача не звертався, не відповідає обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вимогою про виплату призначеної, але не виплаченої заробітної плати, в судовому порядку. В результаті за рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.05.2021 з ТОВ «Краснолиманське» було стягнуто на користь позивача заборгованість із заробітної плати в сумі 108875 грн 74 коп. Тому цілком обґрунтованим є розрахунок позивача з 06.05.2021 - дати проведення судового засідання і винесення рішення по справі.

Згідно із ухвалою суду від 26.05.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів щодо розміру середньоденного заробітку позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 07.11.2018 по 25.01.2021 знаходився в трудових стосунках з ТОВ «Краснолиманське», працюючи гірничим монтажником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті. 25.01.2021 за наказом № 25/к від 25.01.2021 його було звільнено згідно із ст.38 КЗпП за власним бажанням, що підтверджується записами з трудової книжки позивача та наказами відповідача про прийняття на роботу і звільнення позивача з роботи.

У день звільнення 25.01.2021 ОСОБА_1 не працював, знаходився у відпустці за сімейними обставинами, про що свідчить його заява про надання відпустки від 24.01.2021 та відповідна інформація від відповідача.

Згідно із рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.05.2021 у справі № 226/1141/21 (провадження № 2/226/431/2021) з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнута заборгованість із заробітної плати за період з листопада 2019 року по січень 2021 року в сумі 108875 грн 74 коп. без утримання обов`язкових податків і зборів.

Виплата стягнутої за рішенням суду від 06.05.2021 суми здійснена у примусовому порядку 05.05.2023. Ця обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до довідки ТОВ «Краснолиманське» від 07.06.2023 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , яка розрахована згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, на дату звільнення складає 889 грн 00 коп.

Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Оскільки остаточний розрахунок з позивачем на час звільнення не було проведено, а було здійснено лише після пред`явлення вимоги в судовому порядку 05.05.2023, підприємство має відповідати перед позивачем згідно із ст.117 КЗпП України.

Судом встановлено, що позивач у день звільнення 25.01.2021 не працював.

У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі ст.117 КЗпП України наступає після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та невиплати після пред`явлення цієї вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать.

Відповідачу вперше стало відомо про вимогу позивача, коли той отримав копію позовної заяви про стягнення заборгованості із заробітної плати. Відомостей про дату отримання роботодавцем копії позовної заяви сторони не надали.

Висовуючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач зазначає період затримки з 07.05.2021 (наступний день після ухвалення судового рішення у справі № 226/1141/21), що відповідає правовим нормам і усталеній судовій практиці.

До такого висновку суд прийшов з огляду на правову позицію, викладену в постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 по справі № 682/3060/16-ц (провадження № 61-23170сво18), яку суд згідно з ч.4 ст.263 ЦПК враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Як зазначено в цьому рішенні, час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту, коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача: отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати.

Наведене також спростовує позицію відповідача з приводу того, що позивач взагалі не звертався до підприємства з вимогою про розрахунок.

У той же час суд не погоджується з періодом нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку, який просить позивач, а саме з 07.05.2021 до 01.01.2023, оскільки це не ґрунтується на законі, бо час затримки обмежений відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України шістьма місяцями, а тому закінчується 07.11.2021.

Кількість робочих днів з 07.05.2021 до 07.11.2021 становить 126. Сума середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільненні за період 07.05.2021 до 07.11.2021 буде дорівнювати: 112014 грн 00 коп. із розрахунку: 126 робочих дня х 889 грн 00 коп.

З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13-ц, від 13.05.2020 у справі № 810/451/17, від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17.

Беручи до уваги розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, а саме 108875 грн 74 коп., період затримки виплати такої заборгованості (два роки з моменту пред`явлення вимоги), граничний шестимісячний період для стягнення середнього заробітку за час затримки, суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи, визначення розміру відповідальності відповідача в сумі 112014 грн 00 коп., яка і підлягає відшкодуванню з роботодавця. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих його втрат, які розумно можна було би передбачити.

Сплачений позивачем при зверненні до суду через систему «Електронний суд» судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. в силу ст.141 ЦПК України слід компенсувати позивачу за рахунок відповідача.

На підставі ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 197, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Прорізна, 12а, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» на користь ОСОБА_1 :

- середній заробіток за час затримку розрахунку при звільнені за період з 07.05.2021 по 07.11.2021 у сумі 112014 (сто дванадцять тисяч чотирнадцять) грн 00 коп. без утримання податку та інших обов`язкових платежів;

- судові витрати в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.Є.Редько