Дата документу 26.06.2023
Справа № 334/4937/23
Провадження № 2/334/2162/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Попової Катерини Романівни до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно,-

встановила:

Представник позивача адвокат Попова Катерина Романівна, в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку зі спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. А, службова добудова літ.А1, сені літ. «а», сарай літ. «Б», гараж літ. «В», вбиральня літ. «Г», паркан №1, ворота №2, водовод №3.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя, перевіривши виконання вимог ст. 175-177 ЦПК України вважає, що позов необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження сплати судового збору до матеріалів додана квитація до платіжної інструкції № 41527836 від 21.06.2023 про сплату судового збору у розмірі 1773,51 грн.

Відповідно ст. ст. 1, 2 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" (з урахуванням змін, внесених Постановою ВССУ N 10 від 25.09.2015 р.), розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Частиною 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Судом встановлено, що позивачем заявлено у позові вимогу майнового характеру, надано до позову квитанцію на підтвердження сплати судового збору в сумі 1773,51 грн., та у позові позивачкою вказано ціну позову у розмірі 177351 грн.

Як на підставу визначення ціни позову та розміру сплаченого судового збору позивачка посилається на Звіт.

Разом з тим до матеріалів справи долучено копію обкладинки, другої та третьої сторінки вказаного Звіту про експертну грошову оцінку житлового будинку від 21.04.2023 №21/04/23-08. Зі ЗМІСТУ (арк.3) вказаного звіту вбачається, що він складається з 16 аркушів. Вказані аркуші до позову не додані. Не є можливим встановити повноваження ФОП ОСОБА_3 на складання такого звіту.

Крім того, при проведенні оцінки об`єктом оцінки був житловий будинок з господарськими будівлями (якими саме з наданих листів звіту не вбачається), проте в позові ставиться питання про визнання права власності на не лише житлового будинку, а і на службової добудови літ.А1, сені літ. «а», сараю літ. «Б», гаражу літ. «В», вбиральні літ. «Г», паркану №1, воріт №2, водоводу №3. З наданих аркушів звіту не вбачається, чи були вказані споруди враховані при його складанні та визначенні величини вартості житлового будинку.

Крім того, відповідно до 3-х аркушів звіту були визначена вартість житлового будинку.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 за N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" встановлено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна позивачкою додано звіт про вартість житлового будинку не у повному обсязі, а не звіт про оцінку саме ринкової (дійсної) вартості майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Суд приходить до висновку, що слід визначити позивачеві до сплати суму судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру в сумі 471250,00 грн.

За таких підстав, позивачці необхідно доплатити судовий збір у розмірі 2938,99 грн.

Разом з тим, для визначення ціни позову позивач може надати суду Звіт щодо дійсної вартості спадкового майна (надавши його до суду у повному обсязі) та сплатити судовий збір, відповідно до дійсної вартості.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.п 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В позові представник позивача зазначає, що правовідносини з забудови індивідуального житлового будинку чоловіком позивача в час побудови - 1981-1984 роки (збудований будинок разом зі спорудами) були врегульовані Указом Президії Верховної ради СРСР від 26.08.1948 року.

Забудова відбулась в передбаченому діючим на той час законодавством порядку. Земельна ділянка під забудову була виділена на підставі наказу №126 від 06.04.1977 року радгоспу «Хортицький» Запорізької області, Запорізького району, ОСОБА_4 - 0,06 га, в т.ч. 0,04 га ріллі, 0,01 га інших сільськогосподарських угідь, 0,01 га - під будівлею. Земельна ділянка виділена ОСОБА_4 як присадибна ділянка.

Разом з тим, в позові не зазначено доказів, що підтверджують, що виділена земельна ділянка як присадибна ділянка радгоспу «Хортицький» Запорізької області, Запорізького району має відношення до побудованого домоволодіння на території Дніпровського району м.Запоріжжя (Запорізька ТГ) з присвоєнням адреси домоволодіння - АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачу слід зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, в порушення зазначених вимог, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Таким чином позивачу слід усунути зазначені недоліки, шляхом зазначення щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст.185 ЦПК України слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177ЦПК України, та надати строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.175,177,185 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Попової Катерини Романівни до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно- залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення визначених в ній недоліків.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: