Дата документу 20.06.2023 Справа № 335/9773/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/9773/20 Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
Провадження № 22-ц/807/239/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» червня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вимоги за яким уточнила протягом розгляду справи, до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначила, що є отримувачем послуг з газопостачання від АТ «Запоріжгаз» за адресою: АДРЕСА_1 .

01.05.2018 року вона виявила злом замків у будинку та крадіжку речей домашнього вжитку і газової колонки та повідомила поліцію про скоєння злочину, матеріали зареєстровані в ЖЄО №6625 від 01.05.2018 року. Також про даний факт крадіжки вона повідомила представників відповідача.

21.05.2018 року вона звернулась до АТ «Запоріжгаз» із заявою про зняття показань лічильника, контролер ОСОБА_3 виявила відсутність пломби та запропонувала їй написати пояснення, що нею й було зроблено.

23.05.2018 року представниками відповідача за її участю було складено акт про порушення № шляхом несанкціонованого втручання в роботу в ЗВТ, а саме: на корпусі лічильникового механізму з лівої сторони лічильника газу відсутня пломба повірника. Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки складений не був, згідно з актом про припинення та відключення газопостачання від 23.05.2018 року газопостачання будинку було відключено.

11.06.2018 року представники відповідача склали протокол №1281 про направлення лічильника на експертизу, який жодним нормативним актом не передбачено.

02.07.2018 року було проведено експертизу побутового лічильника газу, про що складено акт експертизи лічильника газу №0789, акт про порушення № ВЛВ-0263 та довідку про непридатність засобу вимірювальної техніки № 3-0658-18 від 02.07.2018 року, вказані документи їй надано не було.

За результатами розгляду акту про порушення № від 23.05.2018 року на засіданні комісії відповідача 13.07.2018 року було прийнято рішення про його задоволення, протокол комісії їй надано не було.

Згідно з актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу нараховано заборгованість 59370,17 грн.

Вважала дії відповідача протиправними.

Лічильник газу після експертизи не був повернутий, експертизою не доведено та не встановлено факту впливу стороннього фактору на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газу під час складання акту про порушення від 23.05.2018 року. Відповідачем не доведено, що саме нею було здійснено втручання в газовий лічильник та що ці дії призвели до не облікованого споживання газу при наявності факту крадіжки в її будинку.

При періодичному знятті показань представниками відповідача зауваження не висловлювались.

На підставі зазначеного просила визнати протиправним та скасувати рішення комісії АТ «Запоріжгаз», оформлене протоколом №1532 від 13.07.2018 року, з розгляду акту про порушення від 23.05.2018 року № про донарахування їй суми заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу на суму 59370,17 грн., зобов`язати АТ «Запоріжгаз» виключити з особового рахунку № НОМЕР_1 побутового споживача ОСОБА_1 по об`єкту приватний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дані про наявність у споживача обов`язку сплатити вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 59370,17 грн.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернулось до суду з зустрічним позовом, який уточнило, до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що на момент виявлення порушення об`єкт споживання споживача був забезпечений вузлом обліку Самгаз G-4 №2669931.

З урахуванням виявлених порушень представниками АТ «Запоріжгаз» складено акт про порушення № від 23.05.2018 року, який підписаний споживачем з зауваженнями.

У відповідності до протоколу направлення засобу вимірюваної техніки на експертизу №001281 від 11.06.2018 року лічильник був направлений на експертизу.

За результатами експертизи 02.07.2018 року був складений акт експертизи лічильника №0789 щодо виявлення несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ: відсутність пломби на відліковому механізмі з лівої сторони, що надає доступ до фіксуючого гвинта відлікового механізму, лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні.

З урахуванням виявлення факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, комісією з розгляду актів про порушення було прийнято рішення щодо задоволення акту про порушення № від 23.05.2018 року, про що складено протокол №1532 від 13.07.2018 року.

Споживачу було здійснено перерахунок (донарахування) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з 23.11.2017 року по 22.05.2018 року з урахуванням усіх газових приладів споживача, зареєстрованих осіб, та опалювальної площі у сумі 59370,17 грн.

На адресу споживача було направлено акт-розрахунок та рахунок на оплату, проте борг споживачем не сплачено.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства вартість донарахованого не облікованого об`єму та обсягу природного газу у сумі 59370,17 грн., вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу у сумі 59 370, 17 грн. та судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що акт №008799 від 28.11.2013 року про встановлення побутового лічильника газу після виконання повірки не містить інформації про місце встановлення пломби державного повірника після проведення повірки ЗВТ з 19.11.2013 року, не містить відбиток його тавра та не підтверджує її передання на зберігання споживачу; в матеріалах справи відсутні докази про зв`язок похибки вимірювання з неправомірними діями позивача; існування відбитку державного повірника на пломбувальному матеріалі; акт про припинення та відключення газопостачання від 23.05.2018 року, акт про переопломбування від 23.05.2018 року, акт про порушення та протокол про направлення вимірювальної техніки на експертизу містять розбіжності щодо зазначення охоронних пломб на лічильнику газу; демонтаж лічильника та експертиза були проведені з порушенням встановленого строку; в протоколі про направлення ЗВТ на експертизу не зазначені ознаки виявлених порушень; експертизою не підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; заявлений нею позов є належним способом захисту, вона була змушена відмовитись від допиту свідків через відсутність інформації щодо їх місцезнаходження; зазначала, що вона є особою похилого віку, має вади здоров`я, постійно не проживає за вказаною адресою, за якою відбулась крадіжка її майна, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, вирішити питання про судові витрати.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що встановлення пломби повірника на лічильники газу здійснюється під час повірки уповноваженим органом, підстави внесення інформації в акт, який оформлюється під час введення до експлуатації лічильника відсутні, факт часткового обліку природного газу підтверджено уповноваженим підприємством у сфері метрології, що відображено у протоколі від 02.07.2018 року, обов`язок збереження лічильника покладений саме на споживача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, що постачається до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

23.05.2018 року працівниками оператора АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання за адресою: АДРЕСА_1 , у її присутності ОСОБА_1 виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме на корпусі лічильникового механізму з лівої сторони лічильника газу «Самгаз» G-4 №2669931, 2006 року випуску, відсутня пломба повірника.

За фактом виявленого порушення працівниками АТ «Запоріжгаз» у присутності споживача ОСОБА_1 складено акт про порушення № від 23.05.2018 року. Акт підписано працівниками AT «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 з зауваженнями наступного змісту: «01.05.2018 року, приїхавши додому за адресою: АДРЕСА_1 , виявила, що у будинку, времянці та в гаражі сталася крадіжка. Поліція, яка прибула на місце, все обстежила та оформила документи про крадіжку. Серед викраденого біла і газова колонка. При знятті показань лічильника для сплати за газ, я виявила, що на газовому лічильнику з лівої сторони зникала жовта вставочка, про що я повідомила в міськгаз».

Примірник акту отриманий споживачем (т.1, а.с.23-24).

У відповідності до протоколу направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу №001281 від 11.06.2018 року лічильник ОСОБА_1 «Самгаз» G-4 №2669931 був направлений на експертизу (т.1, а.с.25).

За результатами експертизи 02 липня 2018 року був складений акт експертизи лічильника газу №0789, за змістом якого виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: відсутність пломби на відліковому механізмі з лівої сторони, що надає доступ до фіксуючого гвинта відлікового механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою №С44561869 (т.1, а.с.26).

13.07.2018 року здійснено розгляд Акту про порушення № від 23.05.2018 року комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення. За наслідками розгляду Акту про порушення прийнято рішення про його задоволення, через порушення несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (т.1, а.с.28-29).

На підставі задоволеного Акту про порушення, складено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості через несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ з 23.11.2017 року по 22.05.2018 року, вартість якого у підсумку становить 59 370,17 грн. (т.1, а.с.32-35).

21.09.2018 року на адресу ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням із супровідним листом було направлено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості та окремий рахунок ПАТ «Запоріжгаз» на оплату протягом 10 календарних днів з дати отримання цього рахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за вищевказаних обставин на суму 59370,17 грн., який ОСОБА_1 отримала 01.10.2018 року.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Пунктом 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Під споживачем розуміється фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу.

За приписами ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824.

За збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування (пункт 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем).

Несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ)/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (абзац тридцять дев`ятий пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем).

Експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання (абзац вісімнадцятий пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем).

У разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення (абзац 1 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 210/7480/21.

З огляду на зазначене, саме позивач ОСОБА_1 , як споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу (ВОГ) навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи, здійснені не споживачем, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

Главою 5 розділу XI Кодексу ГРМ визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення (абзац другий пункту 2, абзац другий пункту 5 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (абзац перший пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (абзац перший та другий пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

Згідно з пунктом 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільних систем, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Отже, зазначеними положеннями законодавства прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення факту, а не можливості, несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу), про що може свідчити встановлений факт несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 335/7587/19.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про призначення судово-трасологічної експертизи задоволено частково. Призначено в справі судово-трасологічну експертизу лічильника газу G-4 САМГАЗ, заводський № 2669931, 2006 року випуску, який був встановлений для обчислення обліку газу за адресою: АДРЕСА_1 , на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Чи відповідають пломби на лічильнику газу типу G-4 САМГАЗ, заводський № 2669931, 2006 року випуску, пломбам заводу виробника та державного повірника?

2. Чи є наявні сліди механічного втручання в частину відлікового пристрою лічильника газу типу G-4 САМГАЗ, заводський № 2669931, 2006 року випуску, з метою викривлення (зміни) даних (показів) обліку газу?

3. Чи можливий механічний вплив на деталі відлікового пристрою G-4 САМГАЗ, заводський №2669931, без порушення цілісності його корпусу та пломб заводу виробника та державного повірника, або руйнації однієї з вказаних пломб?

Проведення експертизи доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судовий експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» надати експерту для проведення експертизи лічильник газу G-4 САМГАЗ, заводський № 2669931, 2006 року випуску.

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Відповідно до листа експерта Національного наукового центру «Інститут судовий експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 1977/16/992-23-9/23 від 09 травня 2023 року станом на 08 травня 2023 року рахунок вартості робіт по проведенню судової трасологічної експертизи № 24535, призначеної ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року за матеріалами цивільної справи № 335/9773/20, не сплачено (т. 2, а.с. 164, 166).

Згідно з повідомленням про неможливість надання висновку експерта № 24535 за матеріалами цивільної справи № 335/9773/20 від 07 квітня 2023 року не є можливим надати висновок експертизи, оскільки протягом 45 календарних днів об`єкт дослідження не був наданий (т. 2, а.с. 143).

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» в судовому засіданні 09 травня 2023 року пояснив, що лічильник газу не був направлений експертній установі через неоплату ОСОБА_1 вартості робіт з проведення судової трасологічної експертизи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відмовилась від оплати вартості робіт з проведення судової трасологічної експертизи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

За приписами ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про нездійснення ОСОБА_1 всіх необхідних дій з метою доведення своєї позиції належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність існування відбитку державного повірника та передання на зберігання колегія суддів вважає неприйнятними з огляду на наявність в матеріалах справи паспорту побутового лічильника газу типу G-4 САМГАЗ, заводський № 2669931, на якому проставлений відповідний відбиток тавра державного повірника (т.1, а.с. 149-150) та відсутності доказів звернення ОСОБА_1 до відповідача з підстав відсутності тавра державного повірника при встановленні лічильника.

За вказаних обсавин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення первісного позову.

Оскільки ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами протиправність рішення комісії АТ «Запоріжгаз», оформлене протоколом №1532 від 13.07.2018 року, з розгляду акту про порушення від 23.05.2018 року № про донарахування їй суми заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу на суму 59370,17 грн., порушення працівниками відповідача вимог чинного законодавця при виявлені порушення, його документального оформлення та здійснення розрахунку об`єму необлікованого природного газу, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди з визначеним АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» розміром вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу, власний розрахунок ОСОБА_1 не наданий.

Посилання ОСОБА_1 на розбіжності в акті про порушення та протоколі про направлення вимірювальної техніки на експертизу щодо зазначення охоронних пломб на лічильнику газу колегією суддів не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки порушенням є саме відсутність пломби повірника, що вказаними доводами не спростовується.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про направлення ЗВТ на експертизу не зазначені ознаки виявлених порушень, оскільки форма протоколу не передбачає зазначення такої інформації.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та про задоволення зустрічного позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, не встановлено.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.ст. 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 червня 2023 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова