ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16117/21

Провадження № 22-ц/4820/1213/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2023 року (суддя Чевилюк З.А.) за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПрАТ «СК «АРКС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 167098,59 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 01.02.2020 року об 11 год. 30 хв. по пр.Перемоги в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen, д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень.

ПрАТ «СК «АРКС» вказувало на те, що згідно з постановою Святошинського районного суду міста Києва від 01.04.2020 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП, через порушення ним п.2.3 б,10.1 Правил дорожнього руху України. На момент настання страхового випадку щодо автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 , діяв договір добровільного страхування наземного транспорту від 13.11.2019 року за №300830а9к3. Власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 звернувся до страховика ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 13.11.2019 року за №300830а9к3.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування склав 265 098,59 грн., яке позивачем сплачено на СТО згідно платіжного доручення №644158 від 20.02.2020 року, №659870 від 07.04.2020 року, що є реальною вартістю втраченого майна на момент виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 .

31 березня 2020 року позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. №2806/18/ЦВ.

11 вересня 2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 98000 грн. (ліміт відповідальності 100 000 грн., франшиза 2000 грн.).

За таких обставин, сума збитків, яка не відшкодована на дату подання позову становить 167098,59 грн.: 265098,59 грн. 98000 грн. = 167098,59 грн..

З огляду на викладене та з урахуванням положень статей 993, 1191 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «АРКС» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь завдані збитки в розмірі 167098,59 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2023 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «АРКС» 167 098,59 грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір 2506,48 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить: рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь АТ «СК «АРКС» 131848,25 грн. шкоди заподіяної внаслідок ДТП; врахувати життєві обставини ОСОБА_1 та скрутне матеріальне становище останнього, застосувати ч.4 ст.1193 ЦК України, зменшивши розмір збитків, заявлених до стягнення.

В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що сума збитків, про стягнення яких в порядку регресу заявлено позивачем, підлягає стягненню у розмірі 167098,59 грн. Заперечуючи розмір збитків, відповідач надав суду в якості доказу інший (альтернативний) звіт про оцінку транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 182685,04 грн. Зважаючи на суттєву різницю в оцінці вартості збитків, судом також було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, згідно висновку якої вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ становить 229848,25 грн. Судом не аргументовано чому ним не взято до уваги та не надано оцінки відомостям, які містяться у звіті №9 1157 від 12.03.2020 року, у звіті №1/0312 від 03.12.2021 року, у висновку експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи №1547-Е від 24.01.2023 року. За наявності двох суперечливих звітів про оцінку транспортного засобу, суд першої інстанції мав би виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової експертизи, а саме: 229848,25-98000=131848,25 грн. Також, судом першої інстанції не було вирішено заявлене відповідачем клопотання про врахування його життєвих обставин та скрутне матеріальне становище.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АРКС» вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 01.02.2020 року об 11 год. 30 хв. по пр.Перемоги в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen, д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень.

13 листопада 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», правонаступником якого є позивач по справі, та ОСОБА_3 , власником автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 , укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №300830а9к3, за яким застрахований вищевказаний автомобіль.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 01.04.2020 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху п.2.3.б, 10.1.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу №АО/5945890, яким встановлено ліміт відповідальності 100 000 грн., франшиза 2000 грн.

Відповідно до страхового акта № ARX2542662 від 19.02.2020 року сума до виплати становить 255107,28 грн., страхового акта № ARX25544781 від 06.04.2020 року 9991,31 грн., а всього розмір страхового відшкодування склав 265 098,59 грн.

Відповідно до актів виконаних робіт СП ТОВ «АД Україна-Мерседес Бенц», за платіжними дорученнями № 644 158 від 20.02.2020 року та №659#870 від 07.04.2020 року, ТОВ «СК «АРКС» сплатило СП ТОВ «АД Україна-Мерседес Бенц» 255107,28 грн. та 9991,31 грн., а всього 265098,59 грн.

31 березня 2020 року позивач звертався до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування 11.09.2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 98000 грн. (ліміт відповідальності - 2000 грн. франшиза).

Відповідно до звіту №1157 від 12.03.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 становить 255 138,34 грн.

За звітом №1/0312 про оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 , наданого відповідачем ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту в результаті пошкодження автомобіля в ДТП складає 182685,04 грн.

Згідно висновку експерта №1547-Е від 24.01.2023 року вартість відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 становить 229848,25 грн.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

У справі, яка переглядається у апеляційному порядку, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

За таких обставин, визначаючи розмір відшкодування шкоди, яке підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СК «АРКС», суд першої інстанції дійшов правильного висновку, визначивши розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, відповідно до реальної вартості майна на момент виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, а саме відповідно до актів виконаних робіт СП ТОВ «АД Україна-Мерседес Бенц» і платіжними дорученнями № 644 158 від 20.02.2020 року та №659#870 від 07.04.2020 року, ТОВ «СК «АРКС» сплатило СП ТОВ «АД Україна-Мерседес Бенц» 255107,28 грн. та 9991,31 грн., а всього 265098,59 грн.

Звіт №9 1157 від 12.03.2020 року, звіт №1/0312 від 03.12.2021 року, висновок експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи №1547-Е від 24.01.2023 року містятьвисновки, виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобами, тому не є належними доказами за правовідносинами, які виникли по справі, що переглядається апеляційним судом.

Щодо клопотання позивача ТОВ «СК «АРКС» про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь витрат пов`язаних з оплатою позивачем судової експертизи в розмірі 8494,65 грн.. то, оскільки висновок експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи №1547-Е від 24.01.2023 року не є належним доказом, на підставі якого вирішено спір по суті, підстав для відшкодування витрат позивача з відповідача за проведення такої експертизи не вбачається.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру збитків, заявлених до стягнення.

Згідно з частиною 4 статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Матеріали справи взагалі не містять будь-яких доказів щодо матеріального стану ОСОБА_1 , у зв`язку з чим підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди не вбачається.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк