"20" червня 2023 р. Справа № 363/1926/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Ускової А.Я.,

представника скражника (заявника) Дяченко Л.Л.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді справу за скаргою (заявою) Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» на бездіяльність Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2023 року представник Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради звернувся до суду із заявою, у якій просить:

визнати неправомірною бездіяльність начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо порушення органом примусового виконання рішень правил реєстрації вхідної кореспонденції та строків відкриття виконавчого провадження;

поновити стягувачу строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: судового наказу Вишгородського районного суду Київської області, виданого

29 грудня 2018 року у справі №363/987/18.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 31 березня 2023 року до КП «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради надійшла постанова начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від

22 березня 2023 року про результати перевірки виконавчого провадження, якою були скасовані постанови старшого державного виконавця Яремчука Олександра Ігоровича ВП 70929373 від 06 лютого 2023 року про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про стягнення витрат виконавчого провадження та про арешт коштів з примусового виконання судового наказу Вишгородського районного суду Київської області від 27 квітня 2018 року у справі № 363/987/18.

У постанові зазначено, що при перевірці виконавчого провадження було встановлено, що 03 лютого 2023 року оператором комп`ютерного набору Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано та внесено до АСВП заяву представника Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» І.М.Цимбал від 15 березня 2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №363/987/18, виданого 29 грудня 2018 року Вишгородським районним судом Київської області.

06 лютого 2023 року старшим державним виконавцем Ярємчуком О.І. на підставі заяви стягувана було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках боржника.

У зв`язку із вищезазначеним, в постанові про результати перевірки виконавчого провадження від 22 березня 2023року зазначено, що старший державний виконавець при розгляді заяви стягувача, щодо відкриття виконавчого провадження, неналежним чином перевірив підстави для відкриття виконавчого провадження, та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження не маючи на то законних підстав, так як, на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження було пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Представник КП «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради зазначає, що заява про відкриття виконавчого провадження від 15 березня 2019 року була прийнята відділом державної виконавчої служби 4 квітня 20219 року. При цьому, стягувачем неодноразово надсилалися заяви до відділу Державної виконавчої служби про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом.

Як зазначено у постанові від 22 березня 2023 року про результати перевірки виконавчого провадження, виконавчий документ, який був поданий стягувачем до виконання 04 квітня 2019 року, відповідальною особою прийнято й опрацьовано лише 03 лютого 2023 року, тобто з попущенням Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5.

Пунктом 3 Положення контроль за дотримання строків внесення виконавчих документів відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) до системи покладається на керівника органу державної виконавчої служби.

Вважає, що оскільки, не вчинення особою певних дій (бездіяльності), а саме не здійснення реєстрації вхідної кореспонденції тривало до 03 лютого 2023 року, стягувач має право на звернення щодо визнання бездіяльності неправомірною протягом усього часу її перебігу.

У заяві також зазначено, що стягувачем не пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, при цьому посилаючись на положення статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», статті 447 ЦПК України, просить про його поновлення.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року прийнято до провадження скаргу КП «Вишгородтепломережа» та призначено до розгляду на 10:00 21 квітня 2023 року про що повідомлено скаржника та заінтересованих осіб. Також, вказаною ухвалою суду було витребувано від Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) належним чином завірену копію виконавчого провадження №70929373 від 6 лютого 2023 року.

21 квітня 2023 року до суду, через систему «Електронний суд» від заінтересованої особи ОСОБА_1 (боржник) надійшли заперечення на скаргу.

У призначене судове засідання з`явився представник скаржника та заінтересована особа ОСОБА_1 . Представник Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) не з`явився, витребувані матеріали до суду не надано.

У зв`язку із неявкою у судове засідання представника виконавчої служби та відсутністю матеріалів виконавчого провадження, розгляд скарги було відкладено на 10:00 17 травня 2023 року.

16 травня 2023 року до суду від Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, до якого долучено копію матеріалів виконавчого провадження.

17 травня 2023 року до суду від представника КП «Вишгородтепломережа» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, а також клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку із неявкою у судове засідання учасників провадження, розгляд скарги було відкладено на 16:00 20 червня 2023 року.

У призначене судове засідання з`явилися представник скаржника та заінтересована особа ОСОБА_1 . Представник Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) не з`явився, причини неявки не повідомив, проте враховуючи наявність матеріалів виконавчого провадження, положення частини другої статті 450 ЦПК України, думку учасників процесу, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ).

У судовому засіданні, ухвалою суду від 20 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника скаржника про зупинення провадження у справі з підстав та мотивів, викладений у вказаному судовому рішенні.

У судовому засіданні представник КП «Вишгородтепломережа» підтримала подану скаргу та просила задовольнити, зазначивши, що строк для оскарження бездіяльності державного виконавця не пропущено, оскільки вважає, що мало місце триваюче правопорушення.

Заінтересована особи ОСОБА_1 заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на заперечення викладені письмово, додатково зазначивши про порушення строку звернення із скаргою на дії державного виконавця, оскільки стягувач протягом тривалого час не вживав дій щодо оскарження бездіяльності, про яку їм було відомо раніше, а також зазначив про відсутність поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали, долучені до скарги та надані учасниками процесу у судових засіданнях, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги, суд виходить із такого.

Згідно із статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (стаття 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Звертаючись до суду із скаргою, яка є предметом розгляду, а також встановлено у судовому засіданні, представник КП «Вишгородтепломережа» оскаржує бездіяльність начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), оскільки пунктом 3 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня

2016 року № 2432/5 контроль за дотримання строків внесення виконавчих документів відповідальною особою органу державної виконавчої служби до системи покладається на керівника органу державної виконавчої служби. У зв`язку з цим, також заявлено вимогу про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У письмових поясненнях, ОСОБА_1 , заперечуючи проти задоволення скарги, зазначив, що у разі подання виконавчого документу 04 квітня 2019 року, виконавче провадження за ним відкривається 05 квітня 2019 року. За статтями 8, 28 Закону «Про виконавче провадження» копії документів виконавчого провадження надсилаються сторонам/учасникам, а відстежувати реєстрацію та фіксування документів щодо ВП дозволяє АСВП. Стаття 74 Закону про виконавче провадження передбачає декілька варіантів дій для стягувача, за заявою якого не відкрито виконавче провадження або не надійшли документи щодо такого ВП, проте стягувач лише через 1,5 роки (з квітня 2019 до жовтня 2020) починає цікавитись юридичною долею заяви №327/08 від 15 березня

2019 року. Заяви стягувача про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 жовтня 2020 №2690/08 та від 28 січня 2021 року №192/08, вказують, що стягувач був обізнаний про відсутність постанови про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом у справі №363/987/18, проте не вважав за потрібне діяти у встановлений законом спосіб - оскаржувати бездіяльність (якщо існувала) органу примусового стягнення. Наявність таких заяв доводить не поважність причин пропуску строку оскарження бездіяльності та/або строку пред`явлення виконавчого документу, а продовжувану бездіяльність стягувача (реалізація принципу диспозитивності). Вважає безпідставними твердження стягувача щодо належного йому права на оскарження бездіяльності протягом усього періоду, з квітня 2019 до лютого 2023 року. Той факт, що бездіяльність може бути досить продовжуваною у часі, не означає необмеженості строку її оскарження. Дії або бездіяльність чи рішення оскаржуються за єдиними процесуальними правилами (стаття 74 Закону про виконавче провадження). ОСОБА_1 вважає, що строк оскарження бездіяльності органу примусового стягнення, якщо б така розпочалася у перших числах квітня 2019 року, минув наприкінці квітня 2019 року, тобто 4 роки тому, і пропущено без поважних причин.

У запереченнях також зазначено, що порушити строк пред`явлення виконавчого документа може лише суб`єкт, якого наділено правом ініціювати відкриття виконавчого провадження (стягувач). До числа уповноважених суб`єктів, за статтями 15, 26 Закону про виконавче провадження, орган примусового стягнення не належить, що унеможливлює як саму дію «пред`явлення», так і наявність його вини у складі цієї дії. На підставі викладеного ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні скарги.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав, ЦПК України передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.

Так, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення містяться у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням положень частини першої статті 448 та пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13,частина перша статті 55,частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно частини першої вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

При цьому, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ у справ №363/987/18 за заявою КП «Вишгородтепломережа» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у сумі 743 грн. та судового збору у сумі 176,20 гривень.

9 липня 2018 року вказаний судовий наказ набрав законної сили та його було видано стягувачу 29 грудня 2018 року з терміном пред`явлення до виконання 3 років.

Супровідним листом від 15 березня 2019 року представником КП «Вишгородтепломережа» надіслано до Відділу виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом №363/987/18, оригінал якого долучено до заяви.

Як убачається із відмітки про вхідну кореспонденцію, Відділ виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції отримав вказану заяву 4 квітня 2019 року.

Відповідно до части першої, другої та четвертої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи. Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується серед іншого виготовлення документів виконавчого провадження, реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно із частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Так, статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Таким чином, начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) наділений саме контрольними повноваженням за процесуальними рішеннями, дією чи бездіяльністю державних виконавців. Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що скаржник звертався зі скаргою на бездіяльність державних виконавців до керівника відділу виконавчої служби.

При цьому слід зазначити, що до повноважень керівника відділу ДВС не відносяться обов`язки з відкриття виконавчого провадження. Крім того, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів таке відкриття виконавчого провадження з порушенням встановлених законом процедурних строків вчинялось саме державними виконавцями, а не їх керівником.

Жодних доказів протиправної бездіяльності саме керівника (начальника) відділу ДВС у даному виконавчому провадженні, яка порушувала б права стягувача, скаржником до суду надано не було, а тому скарга подана відносно начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не підлягає задоволенню.

Як убачається із постанови про результати перевірки виконавчого провадження №70929373 з виконання судового наказу №363/987/18, виданого 29 грудня 2018 року Вишгородським районні судом Київської області, 3 лютого 2023 року оператором комп`ютерного набору Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) було зареєстровано та внесено до АСВП заяву представника Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» від

15 березня 2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового вказаного вище наказу.

06 лютого 2023 року старшим державним виконавцем Яремчуком О.І. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника виконавчого збору, про арешт коштів, що знаходяться на рахунках боржника. Постанову про відкриття виконавчого провадження надіслано сторонам виконавчого провадження.

За скаргою боржника ОСОБА_1 , постановою начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 22 березня 2023 року постанови старшого державного виконавця Яремчуком О.І. від 6 лютого 2023 року було скасовано, оскільки старший державний виконавець при розгляді заяви стягувача, щодо відкриття виконавчого провадження, неналежним чином перевірив підстави для відкриття виконавчого провадження, та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження не маючи на то законних підстав, так як, на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження було пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Також за скаргою ОСОБА_1 , ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчука Олександра Ігоровича щодо винесення постанов від 06 лютого

2023 року з виконання судового наказу виданого 29 грудня 2018 року Вишгородським районним судом Київської області по справі № 63/987/18, та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №70929373 від 06 лютого 2023 року. Вказана ухвалу суду не набрала законної сили, оскільки КП «Вишгородтепломережа» оскаржено до суду апеляційної інстанції.

Так, як убачається із матеріалів справи, після 4 квітня 2019 року (дата надходження заяви стягувача та судового наказу до державної виконавчої служби), представник КП «Вишгородтепломережа» звернувся до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) із заявами лише 30 жовтня 2020 року та 28 січня 2021 року про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки на адресу стягувача вона не надходила. Заява від 28 січня 2021 року надійшла до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) 1 лютого 2021 року.

Будь-яких інших дій з метою з`ясування наявності відкритого виконавчого провадження із виконання судового наказу №363/987/18, стягувачем не здійснювалося протягом тривалого часу і, лише після отримання 31 березня 2023 року постанови начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22 березня 2023 року про результати перевірки виконавчого провадження, КП «Вишгородтепломережа» звернулося до суду із скаргою в порядку статті 447 ЦПК України саме на дії начальника виконавчої служби.

Крім того суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження, а згідно частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Вказане свідчить про те, що КП «Вишгородтепломережа» мало змогу перевірити наявність у Автоматизованій системі виконавчого провадження рішень державного виконавця, прийнятими за заявою від 4 квітня 2019 року про примусове виконання судового наказу №363/987/18, у даному випадку, встановивши відсутність постанови про виконавче провадження, вживати заходи щодо оскарження такої бездіяльності у встановленому законом порядку і строк. Проте стягував протягом майже чотирьох років надіслав до державної виконавчої служби лише дві заяви про надання копії постанови про відкриття провадження у справі, при цьому не отримавши на них відповіді, не скористався правом, передбаченим статтею 447 ЦПК України та статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до частини першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктами 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень частини другої статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із положеннями законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги КП «Вишгородтепломережа» на бездіяльність начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо порушення органом примусового виконання рішень правил реєстрації вхідної кореспонденції та строків відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, з аналізу вказаних норм права вбачається, що визнаючи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби протиправною, суд зобов`язаний одночасно ухвалити рішення про поновлення порушених прав скаржника шляхом зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії, саме по собі визнання бездіяльності державного виконавця протиправною, без зобов`язання його вчинити певні дії не призводить до поновлення порушених прав стягувача. Так, у скарзі на бездіяльність керівника державної виконавчої служби заявлено вимогу про поновлення стягувачу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, проте розгляд судом такої вимоги не передбачено Розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 258, 259, 447451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні скарги (заяви) Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» на бездіяльність Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа: ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 27 червня 2023 року.

Суддя О.П. Лукач