Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Довгалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба безпеки України в особі Фінансово-економічного управління, про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

21.09.2023 до Подільського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба безпеки України в особі Фінансово-економічного управління, в якій просить:

- припинити стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке здійснюється на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2017 по справі №686/576/17, від дня пред`явлення даного позову та звільнити від сплати аліментів;

- стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення даного позову до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), аліменти (безпідставно набуті грошові кошти) у розмірі 22 587, 91 грн.;

- стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 2683,80 грн. та витрати за надання правничої допомоги.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10.08.2023 по справі № 758/7455/23 розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою.

За час перебування у зареєстрованому шлюбі у позивача та відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2017 по справі №686/576/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з 18.06.2023, син за власним бажанням почав проживати із позивачем та проживає із ним на даний час за адресою АДРЕСА_1 . Факт проживання дитини з позивачем з 18.06.2023 по теперішній час підтверджується наступними документами: листом Служби у справах дітей Хмельницької міської ради №2098/01-31 від 15.08.2023, у якому зазначено, що малолітній ОСОБА_3 з 18.06.2023 проживає із позивачем у м. Києві; листами від 17.07.2023, 14.08.2023, 04.09.2023, які направлялися на ім?я ОСОБА_2 ; актом обстеження умов проживання від 03.08.2023; довідкою Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №49 від 23.08.2023№72 про навчання ОСОБА_3 в 6-А класі; довідкою Департаменту господарського забезпечення СБУ №197 від 23.05.2023 про направлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 для перебування в номері № 211 корпусу 1 комплексу спеціальних об?єктів тощо.

Також, позивач зазначає, що 24.07.2023 він звернувся із заявою про визначення місця проживання дитини до Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, на даний час заява така заява перебуває на розгляді, після отримання відповідного висновку його буде долучено до матеріалів справи.

Крім того, сам відповідач визнає даний факт і не заперечує, що з 18.06.2023 син проживає із позивачем.

Таким чином, позивач вважає, що наявні правові підстави для припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів саме з 18.06.2023, тобто з часу, коли син почав проживати з позивачем, та у зв`язку з цим наявні підстави для стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача з дня пред?явлення позову, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою суду від 25.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

26.10.2023 до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, зі змісту якої вбачається, що позивач просить зменшити позовні вимоги в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів (безпідставно набутих грошових коштів) у розмірі 22 587,91 грн., зазначивши, що до першого судового засідання відповідачкою добровільно повернуто аліменти на користь малолітнього сина.

26.10.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення документів, в якому він просить долучити до матеріалів справи документи на підтвердження понесених позивачем витрат на утримання сина та вказує, що син перебуває на повному утриманні батька, самостійно несе витрати на його лікування, займається вихованням та розвитком дитини. Також представником долучено розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №500 від 12.10.2023, яким визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 .

14.11.2023 та 15.11.2023 до суду надійшли аналогічні за змістом клопотання від ОСОБА_2 , зі змісту яких вбачається, що відповідач, ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, заперечує проти задоволення судом позовних вимог з наступних підстав.

Позовна заява, подана позивачем в редакції станом на дату подачу позову, а саме п.3 вказує на необхідність стягнення з відповідачки безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 2 587,91 грн. Заява про зменшення позовних вимог від 25.10.2023 (п.1) містить вимогу про зменшення позовних вимог щодо стягнення з безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 2 587.91 грн. у зв`язку зі добровільним поверненням відповідачкою даних коштів, тому відповідачка вважає, що в даній частині позовних вимог позивач мав би відмовитись від позовних вимог, а не зменшувати позовні вимоги. Крім того, відповідач вважає необґрунтованим та завищеним розмір витрат на правову допомогу, а тому просить відмовити у задоволені вимог в цій частині. Що стосується інших позовних вимог, то в питанні їх задоволення відповідачка покладається на розсуд суду.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Треті особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причин неявки до суду не повідомили, письмових пояснень по суті спору не надали.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10.08.2023 по справі № 758/7455/23.

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2017 у справі №686/576/17 позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Першого відділу державноі? виконавчоі? служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиціі? у Хмельницькіи? області від 15.02.2017 відкрито виконавче провадження НОМЕР_5 щодо примусового виконання виконавчого листа №686/576/17, виданого 13.12.2017 Хмельницьким міськраи?онним судом Хмельницькоі? області, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 .

Зі звіту Служби безпеки України №21/2/2-1284 від 06.09.2023 про здійснені відрахування та виплати встановлено, що за виконавчим документом №686/576/17 на користь ОСОБА_2 здійснені відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.08.2023 на загальну суму 105 635, 18 грн.

Згідно з листом Служби у справах дітей Хмельницької міської ради №2098/01-31 від 15.08.2023 малолітній ОСОБА_3 з 18.06.2023 проживає із позивачем у м. Києві.

За змістом акту обстеження умов проживання від 03.08.2023 позивач проживає разом із сином за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №500 від 12.10.2023 про визначення місця проживання ОСОБА_3 , визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 .

Вирішуючи позовні вимоги про звільнення позивача від сплати аліментів та припинення стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до частини другої статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням предмета цього спору (звільнення від сплати аліментів та припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає чи проживала дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала зі стягувачем, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати за аліментами платника аліментів з дня коли дитина почала проживати із позивачем.

Із матеріалів справи вбачається, що стороною відповідача не оспорюється факт дійсної зміни місця проживання дитини, її фактичне проживання з батьком та дата, із якої син сторін почав проживати з позивачем.

Таким чином, судом встановлено, що спільна дитина сторін проживає з позивачем, починаючи з 18.06.2023, а тому наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів за період, починаючи з 18.06.2023 та до 21.09.2023, що є датою подання позовної заяви до суду.

Настання встановлених вище обставин, а саме: зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час подання позовної заяви проживає із позивачем, впливає на припинення з 21.09.2023 для позивача сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання сина, а також є тією обставиною, із настанням якої у позивача виникло право на отримання від відповідачки аліментів на утримання дитини.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо припинення та звільнення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, визначальною обставиною для отримання одним з батьків аліментів на утримання дитини є факт проживання дитини із тим з батьків, який претендує на отримання аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За змістом ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч.5 ст. 183 ст. 182 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При розгляді даної справи суд також приймає до уваги, що частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При оцінці аргументів та доводів сторін суд також керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, no.4241/03, в якому вказується, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки аліментів на користь позивача на утримання дитини.

Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, судом також враховується положення ч. 3 ст. 181 СК України, згідно з якими за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, а також заважаючи на те, що з матеріалів справи не вбачається наявності у відповідачки інших утриманців чи даних про незадовільний стан здоров`я, який би перешкоджав їй у виконанні батьківських обов`язків щодо її малолітньої сина, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття

Що стосується вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів (безпідставно набутих грошових коштів) у розмірі 22 587, 91 грн., то як встановлено судом, позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом, у якій останній фактично відмовився від вказаної позовної вимоги, зазначивши, що після подання позовної заяви відповідачка повернула грошові кошти у сумі 22 587, 91 грн.

Таким чином, щодо вказаної частини позовних вимог спір між сторонами відсутній, а тому така позовна вимога судом не розглядається.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір за двома позовними вимогами у загальному розмірі 2147,20 грн.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сплачений останнім судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Крім того, з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрат з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий ордер про надання правничої допомоги та акт виконаних робіт на суму 18 000 грн., згідно з яким адвокатом надано послуги у вигляді підготовки та складання позовної заяви, а також підготовки та складання заяви про забезпечення позову.

В той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрат понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідачка просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, вказуючи на нескладність справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також категорію даної справи, висловлену з цього приводу позицію відповідачкою, яка вважає ці витрати завищеними, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, суд вважає, що відсутні підстави для відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі, який вказаний в акті виконаних робіт у зв`язку із розглядом даної справи в суді першої інстанції, та яку позивач просив стягнути в розмірі 18 000 грн.

З урахуванням фактичних обставин справи, виходячи із принципу розумності і справедливості, а також надавши оцінку співмірності витрат виконаним роботам та наданим послугам, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 8000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 23, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба безпеки України в особі Фінансово-економічного управління, про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджених рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2017, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

В задоволенні вимог позивача про стягнення решти судових витрат відмовити.

Рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін та третіх осіб по справі:

позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

треті особи:

- Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, буд. 13/2, ;

- Служба безпеки України в особі Фінансово-економічного управління, місцезнаходження: м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 16, .

Повний текст рішення суду складено 21.11.2023.

Суддя Олена КОВБАСЮК