Справа № 485/199/22
Провадження №2/485/49/23
РІШЕННЯ

іменем України

26 червня 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Бодрової О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Снігурівська державна нотаріальна контора, про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

установив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом та такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала зі спадкодавцем, інших спадкоємців не має. Спадкодавець ОСОБА_2 не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, а саме отримати державний акт на право власності на землю та право постійного користування землею за №42 та здійснити реєстрацію свого права власності. Земельна ділянка сформована і їй присвоєно кадастровий номер. Розпорядженням голови Снігурівської РДА від 12 грудня 2007 року №757-р затверджено Проєкт землеустрою та передано земельну ділянку у власність ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки приватизація вказаної земельної ділянки не завершена видачею правовстановлюючого документа, при оформленні спадщини нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку.

Тому позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право на завершення приватизації та проведення державної реєстрації на ім`я ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :21:000:0048, площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області, в порядку спадкування за законом, розпочату за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 28 лютого 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Далі воєнний стан продовжувався.

15 березня 2022 року наказом голови Снігурівського районного суду Миколаївської області роботу суду було тимчасово призупинено.

Відновлення судочинства в Снігурівському районному суді Миколаївської області відбулось 01.05.2023 (наказ №5-од від 01.05.2023).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Снігурівської міської ради в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, позовні вимоги визнають.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу в підготовчому судовому засіданні.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд встановив, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 48 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 травня 2007, актовий запис №9 /а.с.11/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 30.03.1983, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) 30.03.1983 зареєстровано шлюб Чотирбокською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис №11 /а.с.34/.

Довідкою Першотравневого старостинського округу Снігурівської міської ради №359 від 12.11.2021 підтверджено, що ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.12/.

Відповідно до копії Списку громадян, який міститься в Проєкті землеустрою, ОСОБА_2 відведено у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в межах території Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площею 2,00 га /а.с.13-15/.

Довідкою про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, які надаються громадянам України (70 чоловік) для ведення особистих господарств у межах території Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області та доданим до неї Списком громадян, земельній ділянці площею 2,00 га, відведеній ОСОБА_2 , присвоєно кадастровий номер :21:000:0048 /а.с.18-20/.

Згідно Кадастрового плану земельної ділянки, переданої у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в межах території Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий номер ділянки :21:000:0048 /а.с.21/.

Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 08 квітня 2008 року за №42, затверджено право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, однак копією Даних про видачу та державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку встановлено, що ОСОБА_2 не отримав вказаний акт та не здійснив його реєстрацію /а.с.22-23/.

Згідно повідомлення державного нотаріуса Снігурівської державної нотаріальної контори від 29.08.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 08.04.2008 року, тобто вже після смерті власника /а.с.24/.

Листом від 08.10.2018 №01-963-6/18/07 повідомлено ОСОБА_1 , що оригінали заяв передавалися заявникам разом із розпорядженням для укладення договору на виконання проектних робіт, у зв`язку з чим надати оригінал або копію заяви не видалось можливим. Підтвердити надходження вказаної заяви також не можливо підтвердити, оскільки було знищено журнал реєстрації вхідних заяв з питань земельних відносин /а.с.25-26/.

Листом Снігурівської міської ради від 22.12.2021 №2644/01-20, ОСОБА_1 рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку /а.с.27/.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.11.25021, Кадастровим планом земельної ділянки за кадастровим номером :21:000:0048, Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.11.2021, Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.01.2022 встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :21:21:000:0048 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності /а.с.28-33/.

Згідно копії спадкової справи № 417/07 від 21.09.2007 року після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги /а.с.48-55/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В частині другій статті 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положеннями ст.125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з пунктом «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 3 ст.1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Положеннями ч.1 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Пунктом «а» ч.3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, який полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Аналогічний правовий висновок викладено у Постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №128/1911/15-ц, від 30.06.2020 у справі №623/633/17, від 25.03.2020 у справі №158/1672/17, від 29.08.2019 у справі №554/1195/17. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення процедури приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Як вбачається з матеріалів справи, процедура приватизації земельних ділянок була розпочата ОСОБА_2 за життя, проте не була завершена, тому позивачка, як спадкоємець за законом, вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.

Таким чином, оскільки позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, тому вона набуває право на спадкування усіх прав та обов`язків, які йому належали, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Щодо судових витрат

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Позивачка просила суд не стягнути з відповідача судові витрати.

Керуючись статтями 81, 125, 126, 152 ЗК України, статтями 15,16, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 200,258, 259, 263-265, 273-274, 27 -283, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Снігурівська державна нотаріальна контора, про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області (РНОКПП НОМЕР_3 ) право на завершення приватизації та проведення державної реєстрації на ім`я ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :21:000:0048, площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області, в порядку спадкування за законом, розпочату за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 26 червня 2023 року.

Суддя О.П. Бодрова