Провадження №2/512/285/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши заяву представника заявника адвоката Харченко Д.М. про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аіа фінанс груп» про визнання виконавчого напису № 32527 від 18.03.2021 таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023 представник позивача адвокат Харченко Д.М. звернувся до Савранського районного суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аіа фінас груп» у якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №32527, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною від 18.03.2021, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аіа фінанс груп» заборгованості в розмірі 16645 грн.

Провадження у справі на даний час не відкрито.

Разом з позовною заявою від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 18.03.2021, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аіа фінанс груп» заборгованості в розмірі 16645 грн.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 15.12.2023 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику згідно з частиною 10 статті 153 ЦПК України (а.с. 18).

20.12.2023 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника заявника адвоката Харченка Д.М. про забезпечення позову (а.с.39).

Крім того, представник заявника адвокат Харченко Д.М. просить звільнити заявника ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову на підставі частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Приписами статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є військовослужбовці, члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У заяві представник позивача адвокат Харченко Д.М. зазначає, що обставинами, які можуть слугувати підставою для звільнення або зменшення розміру судового збору є те, що заявник військовослужбовець, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого 30 жовтня 2023 відділом персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , а також те, що 06.12.2023 в ході примусового виконання виконавчого напису №32527 виданого 18.03.2021 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, які належать боржнику ОСОБА_1 , в тому числі і зарплатну картку останнього.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З наведеного слідує, що підставою для звільнення або зменшення розміру судового збору є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Враховуючи зазначені доводи представника заявника суд прийшов до висновку про звільнення заявника ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Статтею 153 ЦПК України, якою регламентовано порядок розгляду заяви про забезпечення позову, не передбачено повідомлення учасників справи про розгляд зазначеного питання.

Так, відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За приписами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Виходячи з характеру заявлених вимог, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, а також на те, що у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу грошових коштів, на які звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене, суд дійшов висновку про необхідність зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 149 - 153, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника адвоката Харченка Дмитра Миколайовича про звільнення від сплати судового збору заявника ОСОБА_1 - задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Заяву представника заявника адвоката Харченка Дмитра Миколайовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аіа фінанс груп» про визнання виконавчого напису № 32527 від 18.03.2021 таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №32527, вчиненого 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, до набрання чинності рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аіа фінанс груп» про визнання виконавчого напису № 32527 від 18.03.2021 таким, що не підлягає виконанню, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аіа фінанс груп» заборгованості в розмірі 16645 грн.

Виконання ухвали доручити приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяні Сергіївні (вул Балківська, буд 31, офіс 7, м. Одеса, 65029).

Примірник ухвали про забезпечення позову направити позивачу та відповідачу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/sud1525.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Савранський районний суд Одеської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Ю. Брюховецький