Провадження № 2/752/3315/23
У Х В А Л А

Іменем України

10.03.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.

за участі секретаря Ракоїд Є.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позивач АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до Голосіївського районного суду міста Києва, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 07.12.2017 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що 07.12.2017 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 07.12.2017 року. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 50 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу відповідач повинен заплатити неустойку згідно з Тарифами. На суму наданого відповідачу кредиту позивачем нараховуються відсотки за процентними ставками зазначеними в Тарифах та відповідно до Умов про обслуговування.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 15.09.2022 року, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 62 521,08 грн, яка є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом, яку Позивач просить стягнути з Відповідача.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.02.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.06.2022 року у справі №910/2949/22 порушено провадження про банкрутство ОСОБА_1 , а тому справу не належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.06.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; уведено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією боргів арбітражного керуючого Дейнеку Миколу Івановича.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст.1 ЦПК України).

Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкротство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Дана позиція висловлена у Постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 19.06.2018 у справі №908/4057/14 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц (Провадження №14-404цс19), де зокрема зазначено і те, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

В даному випадку провадження у цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» відкрито після відкриття провадження про банкрутство, а отже Банк, як кредитор боржника, повинен звертатись до Господарського суду м.Києва з даним позовом та розглядати вимоги до ОСОБА_1 в межах процедури банкрутства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя