ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/614/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Боклач А.Є., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - адвоката Мельниченка А.В., розглянувши справу за первісним позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

АТ «СК «ІНГО» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у розмірі 65 883,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «СК» «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, у зв`язку із чим набуло право вимоги до ОСОБА_2 як особи, відповідальної за завдані в результаті ДТП збитки. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Перша» з лімітом відповідальності страховика у сумі 100 000 грн. Враховуючи, що розмір заподіяних відповідачем збитків перевищує ліміт відповідальності страховика, позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та лімітом відповідальності у сумі 65 883,42 гривень.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/10808/21 за вказаним позовом в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 13 липня 2021 року.

13 липня 2021 року розгляд справи відкладено на 7 вересня 2021 року, а 7 вересня 2021 року на 5 жовтня 2021 року.

14 вересня 2021 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до АТ «СК «ІНГО», в якому просить стягнути з відповідача 75 007,50 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що ДТП мала місце з вини обох воодії - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована АТ «СК «ІНГО». ОСОБА_2 14 вересня 2018 року та повторно 13 вересня 2021 року звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, однак станом на дату звернення із зустрічним позовом страховик не виплатив йому страхове відшкодування.

Розмір завданих ОСОБА_2 збитків становить 150 015,00 грн. і визначений виходячи з вартості ремонту автомобіля, який був ним оплачений. З огляду на наявність вини обох водії у ДТП сума відшкодування, яку АТ «СК «ІНГО» зобов`язане сплатити становить 75007,50 грн.

15 вересня 2021 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про зменшення розміру відшкодування шкоди, у якій, посилаючись на його скрутний матеріальний стан, просить відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України зменшити розмір відшкодування, заявлений позивачем за первісним позовом.

28 вересня 2022 року АТ «СК «ІНГО» подало пояснення, у яких зазначило, що згідно з звітом № 37635 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , у розумінні статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» автомобіль ОСОБА_2 є фізично знищеним, а тому йому підлягає відшкодуванню різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП, яка складає 49 720,45 грн. Вказана сума страхового відшкодування з огляду на положення п. 36.3 статті 36 Закону підлягає поділу відповідно до кількості винуватців ДТП і не могла перевищувати 24860,23 грн.

Також відповідач за зустрічним позовом наголошує на неподанні ОСОБА_2 в межах річного строку з моменту ДТП заяви про виплату страхового відшкодування, що є підставою для відмови у його виплаті. Крім цього, відповідач за зустрічним позовом заявив про застосування позовної давності.

28 вересня 2022 року ОСОБА_2 подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом суму страхового відшкодування у розмірі 55 091,83 грн. як різницю між вартістю автомобіля до та після ДТП виходячи із висновків, викладених у Звіті про визначення вартості матеріального збитку від 12 листопада 2018 року, з урахуванням вини обох водіїв.

Також ОСОБА_2 подав пояснення щодо підстав для задоволення його зустрічного позову.

15 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, 26 серпня 2018 року по проспекту П. Григоренка зі сторони проспекту М. Бажана на перехресті з вул. Б. Гмирі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем BMW 328 СІ, та водія ОСОБА_3 , яка керувала автомобілем NISSAN QASHQAI, д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ВП «Елкор», внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 310565577.18, укладеного між ПрАТ «АСК «Інго Україна» та ВП «Елкор», автомобіль NISSAN QASHQAI, д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «АСК «Інго Україна»

Згідно з рахунками № ІСзС-0005112 від 20 березня 2019 року та № ІСзС-0015399 від 14 серпня 2019 року ТОВ «ВіДі-Санрайз» вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля NISSAN QASHQAI становить 362 799,2 грн.

27 серпня 2019 року ВП «Елкор» звернулося до ПрАТ «АСК «Інго Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акту № 1917451 від 04 квітня 2019 року та страхового акту № 2177872 від 30 жовтня 2019 року ПрАТ «АСК «Інго Україна» платіжними дорученнями № 5176 від 09 квітня 2019 року та № 14246 від 07 листопада 2019 року сплатило на рахунок ТОВ «Віді-Санрайз» страхове відшкодування згідно з наведеними вище рахунками у розмірі 329 766,84 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року у справі № 753/5823/19 звільнено ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно них закрито. вказаною ухвалою було встановлено винну обох водіїв, внаслідок якої сталася ДТП.

Як передбачено ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «СК «Перша» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AM/1109179, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн., франшиза - 1000 грн., а відповідальність ВП «Елкор» - у ПрАТ «АСК «Інго Україна» відповідно до полісу AM 1768990, ліміт відповідальності страховика - 100 000,00 грн., франшиза - 0 грн.

27 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «АСК Інго Україна» з повідомленням про ДТП №1782466, у якому повідомив про обставини ДТП та його учасників, а також у графі «Реєстрація пригоди компетентними органами» вказав «Патрульна служба».

27 вересня 2018 року фахівець врегулювання збитків AT «АСК «Інго Україна» направив експерта ТОВ «ЕКЛІС» для огляду пошкодженого BMW 328 СІ, яким керував ОСОБА_2 , про що ОСОБА_2 отримав відповідне повідомлення

За результатом огляду складено розрахунок «Расчет возможной стоимости конструктивно погибшего транспортного средства» у страховій справі №1782466, згідно з яким вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 425 560,30 грн., ринкова вартість авто до ДТП - 86 760 00 грн., а ринкова вартість авто після ДТП - 22 300 79 грн.

Згідно із Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого КТЗ BMW 328 СІ, від 12.11.2018 року, складеного судовим експертом Волошиним А.І., ринкова вартість авто на момент ДТП становить 124 684 45 грн., вартість відновлювального ремонту - 539 745 66 грн.

Питання визначення вартості автомобіля після ДТП у вказаному звіті не досліджувалося

Як зазначив ОСОБА_2 у наданих поясненнях від 28 вересня 2019 року, він погоджується із розрахунком, проведеним експертом ТОВ «ЕКЛІС» на замовлення AT «СК «Інго».

Листом за вих. № 1782466 від 19 лютого 2019 року ПрАТ «АСК ІНГО Україна» повідомлено ОСОБА_2 про необхідність надання документу, згідно з яким було оформлено ДТП, а саме: заповнений банк європротоколу або довідку поліції.

15 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до AT «СК «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування.

16 вересня 2021 року АТ «СК «ІНГО» відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування з підстав, передбачених п. 37.1.4 статті 37 Закону, у зв`язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу BMW 328 СІ від 27 вересня 2022 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , ринкова вартість КТЗ на момент ДТП становить 82944,00 грн., вартість відновлювального ремонту - 714 229,67 грн., ринкова вартість аварійного (несправного) КТЗ на момент оцінки - 33223,55 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як передбачено ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому у сумі 329 766,84 грн. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AM/1109179 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «СК «Перша» з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн., франшиза - 1000 грн

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Водночас, як передбачено пунктом 3 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди (329 766,84 грн), який сплачений позивачем за первісним позовом потерпілій особі, і лімітом відповідальності ПрАТ «СК «Перша» як страховика цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 з урахуванням обопільної вини водіїв становить 65 883,42 грн (329 766,84 грн /2 - 100000,00 грн - 1 000 грн.= 65 883,42 грн), які підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на викладене первісний позов підлягає задоволенню.

Відповідач за первісним позовом подав заяву про зменшення розміру відшкодування шкоди.

Як передбачено частиною четвертою статті 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

В обґрунтування цієї заяви відповідач за зустрічним позовом посилається на скрутне матеріальне становище, викликане втратою постійного місця роботи та заробітку, необхідністю проведення лікування та реабілітації ОСОБА_6 , проведення відновлювального ремонту автомобіля та його реєстрацію в Україні, у зв`язку з чим він отримав позики на загальну суму 300 000 грн.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч покладеному на сторону обов`язку доказування відповідач за первісним позовом не надав доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилався в обґрунтування заяви про зменшення розміру відшкодування, а саме відсутності роботи, доходів, понесення витрат на лікування та реабілітацію, а наявність самих лише боргових зобов`язань без доведення відсутності доходів не може свідчити про скрутне матеріальне становище.

Отже, суд не вбачає підстав для зменшення розміру відшкодування.

Як передбачено статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з наявними в матеріалах справи Звітами, вартість відновлювального ремонту належного ОСОБА_2 транспортного засобу перевищує його вартість до дорожньо-транспортної пригоди, а отже у розумінні наведених вище положень Закону такий транспортний засіб вважається фізично знищеним. Сторони погоджуються з таким висновком, що слідує з їх письмових пояснень та заяви ОСОБА_2 про зменшення позовних вимог.

Отже, ОСОБА_2 має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В частині визначення вартості транспортного засобу BMW 328 СІ до та після дорожньо-транспортної пригоди сторонами подані відповідні Звіти про оцінку, які (1) мають різні висновки щодо вартості ТЗ до ДТП, а (2) Звіт, наданий позивачем за зустрічним позовом, не містить висновків щодо вартості ТЗ після ДТП.

Також позивач за зустрічним позовом подав розрахунок «Расчет возможной стоимости конструктивно погибшего транспортного средства» у страховій справі №1782466, яким вартість ТЗ після ДТП визначено у сумі 22 300,79 грн.

Суд відхиляє цей доказ з таких підстав.

Так, як передбачено частиною першою статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Сторони у цій справі не досягли згоди щодо розміру відшкодування, а отже, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Наданий «Расчет возможной стоимости конструктивно погибшего транспортного средства» від 02 листопада 2018 року не відповідає вимогам наведених нормативних актів, не містить відомостей про особу, яка його склала, та його компетенцію і кваліфікацію, а також цей документ не підписаний особою, яка його склала.

За таких обставин суд не враховує його як належний доказ у підтвердження вартості ТЗ BMW 328 СІ після ДТП.

З огляду на те, що така складова відшкодування визначена лише Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу BMW 328 СІ від 27 вересня 2022 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , у сумі 33 223,55 грн., суд приймає визначену цим звітом суму у розрахунках щодо визначення розміру відшкодування.

На підтвердження вартості транспортного засобу BMW 328 СІ до ДТП ОСОБА_2 подав Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого КТЗ BMW 328 Сі, від 12.11.2018 року, складений судовим експертом Волошиним А.І., який визначив ринкову вартість ТЗ на момент ДТП у сумі 124 684 45 грн., а АТ «СК «ІНГО» надало Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу BMW 328 СІ від 27 вересня 2022 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , який визначив ринкову вартість ТЗ на момент ДТП у сумі 82 944,00 грн.

Суд зауважує, що особи, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, можуть вимагати проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). За змістом статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Сторони не зверталися за проведенням рецензування поданих ними Звітів та не надали суду рецензій у підтвердження своїх доводів (або спростування доводів іншої сторони) щодо правильності Звітів у частині вартості транспортного засобу BMW 328 Сі до ДТП.

Сторони також не заявляли про проведення судової експертизи з метою усунення розбіжностей у цих звітах.

Отже, суд оцінює ці докази за правилами, передбаченими статтею 89 ЦПК України.

Як слідує з матеріалів справи, транспортний засіб BMW НОМЕР_2 зареєстрований за фірмою UAB «MELTA» (вул. С. Жукауско 15-28, Каунас, Литовська Республіка) та переданий позивачу за зустрічним позовом відповідно до довіреності від 18 серпня 2018 року.

З наданих звітів слідує, що оцінювач ОСОБА_4 при визначені вартості ТЗ використовував ресурс http://mobile.de і під час оцінки враховував пропозиції про продаж транспортних засобів походженням з Німеччини, а експерт Волошини А.І. в свою чергу використовував ресурс https://autoplius.lt з пропозиціями про продаж транспортних засобів походженням з Литовської Республіки, що на думку суду є більш релевантним до обставин цієї справи.

За таких обставин суд в частині визначення вартості транспортного засобу BMW 328 СІ до дорожньо-транспортної пригоди приймає як належний доказ Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого КТЗ BMW 328 СІ, від 12.11.2018 року, складений судовим експертом Волошиним А.І., згідно з яким ринкова вартість авто на момент ДТП становить 124 684,45 грн.

Також 26 серпня 2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрспецсантехсевіс» укладено договір надання послуг з евакуації та перевезення транспортного засобу, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати послуги з транспортування транспортного засобу марки BMW, державний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг № 0826/18/01/1 від 26 серпня 2018 року вартість послуги склала 3900 грн.

Таким чином розмір відшкодування, яке мало бути сплачено ОСОБА_2 становить 49630,45 грн. ((124684,45 - 33 223,55)/2 + 3900).

Підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так само як і процедури, за якими така шкода відшкодовується, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 33.1.1 статті 33.1 Закону).

Підставою для відмови страховиком у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону).

Пунктом 35.1. статті 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви, зокрема, додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

У цій справі суд встановив, що заява про страхове відшкодування подана ОСОБА_2 15 вересня 2020 року, тобто з пропуском передбаченого законом строку.

Згідно із висновком щодо застосування підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону, викладеному Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19), неподання заяви про страхове відшкодування впродовж строку, встановленого підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у виплаті відшкодування лише у тому випадку, коли впродовж цього строку потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямоване на одержання компенсації, тобто взагалі не звертався ані до страховика, ані до суду. Водночас подача потерпілим відповідної заяви до страхової компанії або ж до суду свідчить про те, що особа здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду у пункті 133 постанови від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зробила висновок, що з огляду на відсутність норми закону, яка передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Як встановлено судом, 27 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «АСК «Інго Україна» з повідомленням про ДТП №1782466; 27 вересня 2018 року фахівець врегулювання збитків AT «АСК «Інго Україна» направив експерта ТОВ «ЕКЛІС» для огляду пошкодженого ТЗ; за результатом огляду складено відповідний розрахунок від 02 листопада 2018 року; 03 вересня 2018 року ОСОБА_2 замовив проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу; листом за вих. № 1782466 від 19 лютого 2019 року ПрАТ «АСК ІНГО Україна» повідомила ОСОБА_2 про необхідність надання документу, згідно з яким було оформлено ДТП, а саме: заповнений банк європротоколу або довідку поліції; ухвалою Дарницького районного суду м. Києва, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_2 закрито постановлена 12 червня 2019 року та набрала законної сили 20 червня 2019 року; 15 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до AT «СК «Інго» із заявою про виплату страхового відшкодування.

На думку суду, наведені обставини свідчать, що позивач звернувся до відповідача за отриманням страхового відшкодування та відсутні обставини, що вказують на неможливість страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, тобто у вказаних правовідносинах поведінка позивача є добросовісною.

Вчинення позивачем за зустрічним позовом наведених вище дій та їх зміст свідчить про волевиявлення позивача отримати страхове відшкодування у зв`язку із заподіянням йому майнової шкоди особою, відповідальність якої була застрахована відповідачем за зустрічним позовом, а дії позивача щодо надання для огляду пошкодженого транспортного засобу та частини визначених Законом документів були спрямовані на сприяння відповідачеві у встановлені обставин ДТП та визначення розміру відшкодування. Будь-якого іншого розумного пояснення необхідності позивачу вчиняти вказані дії, крім отримання ним страхового відшкодування, відповідач під час розгляду справи не навів, а суд не встановив.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач у відносинах з страховиком діяв добросовісно, однак річний строк подання заяви пропустив з поважних причин, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту.

Щодо вирішення поданої відповідачем заяви про застосування позовної давності, суд керується пунктом 12 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції на дату звернення ОСОБА_2 із зустрічним позовом у цій справі), відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Беручи до уваги, що на території України з 12 березня 2020 року введено карантин, який не закінчився станом на дату ухвалення рішення у цій справі, суд вважає, що ОСОБА_2 не пропустив строки звернення з зустрічним позовом у цій справі.

З таких обставин, зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як передбачено частиною 10 цієї статті при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку із задоволенням первісного позову повністю з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь АТ «СК «ІНГО» судовий збір у сумі 2270 грн., а у зв`язку із частковим задоволенням зустрічного позову з АТ «СК «ІНГО» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у сумі 817,98 грн. (49630,45/55091,83х908). Отже різниця у сумі присуджених сторонам судових витрат у розмірі 1452,02 грн. (2270-817,98) покладається на ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» 65 883 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 42 коп. та судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1452 (одну тисячу чотириста п`ятдесят дві) гривні 02 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 49 630 (сорок дев`ять тисяч шістсот тридцять) гривень 45 коп.

В іншій частині зустрічного позову - відмовити.

Позивач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602)

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22 грудня 2023 року.

Суддя О.В. Якусик