ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5188/23 Справа № 211/4605/22 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 211/4605/22

провадження № 22-ц/803/5188/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу № 211/4605/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2023 року (суддя Сарат Н.О.), ухваленого в приміщенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якого посилався на те, що його сімейний стан змінився, оскільки у нього ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.11.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, які стягуються з нього на користь матері дитини на підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2016 року. Крім того, змінився його й матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Зазначав, що будучи в шлюбі з відповідачкою ним було куплено за свої кошти нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій по цей час відповідач проживає з дітьми. На сьогодні у нього відсутнє житло, тому він змушений з дружиною та малолітнім сином проживати в орендованій квартири та сплачувати за неї кошти.

Враховуючи вищезазначені обставини, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року у справі № 211/5234/16-ц на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 до частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року. Суд першої інстанції також виходив з того, що зміна сімейного стану позивача, а саме, народження ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, в тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, позивачем не надано доказів того, який матеріальний стан у нього був на час виникнення обов`язку сплати аліментів на утримання дітей та на день подачі даного позову до суду. В свою чергу, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що підтвердженням факту повідомлення належним чином осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового засідання є вручення судової повістки особам, які беруть участь у справі, в строк та порядок, визначені статтею 128 ЦПК України. Проте, він не отримував від суду повісток про призначення справи на 22 березня 2023 року, тобто суд розглянув справу, не повідомивши його належним чином про дату, час та місце судового засідання. Крім того, на теперішній час у нього на утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від іншого шлюбу, а також двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що його матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням ціна на продукти харчування та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Також зазначає про відсутність у нього житлового нерухомого майна, у зв`язку з чим змушений з другою дружиною та малолітнім сином проживати в орендованій квартирі і, відповідно платити за неї кошти та комунальні послуги.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона посилається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2016 року, стягнуто з ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дітьми,на користь матері ОСОБА_2 , починаючи з 15.11.2016 року.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 27.01.2017 року у позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року. Суд першої інстанції також виходив з того, що зміна сімейного стану позивача, а саме, народження ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, в тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, позивачем не надано доказів того, який матеріальний стан у нього був на час виникнення обов`язку сплати аліментів на утримання дітей та на день подачі даного позову до суду. В свою чергу, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Проте, суд першої інстанції дійшов такого висновку з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування такого судового рішення.

Так, в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що не був повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи.

За частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з частинами 1-5, 8 статті 128 ЦПК України Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою . Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

За пунктом 1 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Встановлено, що справу розглянуто судом першої інстанції у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо надсилання судом першої інстанції судових повісток на судові засідання, призначені на 27 січня 2023 року, 24 лютого 2023 року та 22 березня 2023 року.

Суд першої інстанції в рішенні зазначив, що сторони в судове засідання в день ухвалення рішення не з`явились. При цьому, представник позивача ОСОБА_6 до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дійсно, в матеріалах справи є заява ОСОБА_6 , яка діє в інтересах позивача на підставі довіреності, від 27 січня 2023 року, в якій вона просила суд розглядати справу за її відсутністю без фіксування судового засідання технічними засобами.

Проте, апеляційний суд виходить з того, що незважаючи на наявність заяви сторони позивача про розгляд справи без їх участі, такий учасник справи не може бути позбавлений права на інформацію про хід судового засідання, зокрема права отримувати судові повістки з зазначенням дати, часу і місця розгляду справи, що прямо передбачено нормами процесуального законодавства.

Судом першої інстанції вимоги процесуального закону щодо належного повідомлення учасника справи не дотримані, а тому колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи без належного повідомлення позивача про хід розгляду справи, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції на підставі пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі по суті позовних вимог.

В частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утриманні дітей, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього народився син ОСОБА_3 . Крім того, у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, зросли й витрати на утримання дитини, що, на думку позивача, свідчить про погіршення його фінансового стану.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, саме ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.

Натомість, звертаючись до суду з таким позовом, ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що у нього погіршився майновий стан після ухвалення Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07 грудня 2016 року рішення про стягнення з нього аліментів.

Так, як на підставу для зменшення розміру аліментів, позивач посилається на погіршення його матеріального стану. Проте, позивачем не надано суду довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно себе, а надані до позовної заяви додатки не відображають загальний рівень доходу позивача.

В свою чергу, посилання позивача на те, що з 08 червня 2022 року він перебуває в іншому шлюбі, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього народилася ще одна дитина, без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його фінансового стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

До того ж, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Апеляційний суд також вважає безпідставними посилання позивача на відсутність у нього житла, внаслідок чого він вимушений жити в орендованій квартири та, відповідно, нести в цій частині додаткові витрати. Зазначена обставина не є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, позивач не довів належними доказами відсутність в його власності нерухомого майна.

Колегія суддів також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Таким чином, ОСОБА_1 належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів не надано, а тому підстави для задоволення таких позовних вимог до ОСОБА_6 відсутні.

Апеляційний суд також виходить з того, що встановлений судовим рішенням від 07 грудня 2016 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового стану платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей від шлюбу з ОСОБА_2 та суперечитиме їх інтересам.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 4 частини 1, пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушенням норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було порушено норми процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло