Справа № 442/8187/19 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/549/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.О. Гай

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицької міської ради на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2022 року у справі за позовом Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняк Я.С.» до ОСОБА_1 , Дрогобицької міської ради Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про витребування земельних ділянок та майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

27.11.2019 року Фермерське господарство «Газда» Добродія Бігуняк Я.С.", звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Дрогобицької міської ради Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15.04.2021 року просило витребувати з чужого незаконного володіння від набувача ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.», як правонаступника с/г кооперативу «Газда» земельну ділянку площею 635 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198, та скасувати проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 635 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; витребувати з чужого незаконного володіння від набувача ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.», як правонаступника с/г кооперативу «Газда» майно в кількості 8(вісім) одиниць дерев яблунь, на загальну суму 48 000,00 грн що знаходяться на земельній ділянці, 635 кв.м по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198, які належить Фермерському господарству «Газда» Добродія ОСОБА_2 », як правонаступнику с/г кооперативу «Газда»; скасувати п.1.7. Рішення 44 сесії Дрогобицької міської ради №1602 від 31.01.2019 року про затвердження матеріалів з виготовлення проектів землеустрою та передачу безоплатно у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 635 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198 для будівництва та бслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться на території земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 18,9 га, право постійного користування якою належить Фермерському господарству «Газда» Добродія ОСОБА_2 », як правонаступнику с/г кооперативу «Газда».

Позов позивач обґрунтовував тим, що Фермерське господарство «Газда» Добродія ОСОБА_2 », як правонаступник сільськогосподарського кооперативу «Газда», вже протягом 26 років здійснює відкрито, добросовісно і безперервно сільськогосподарську діяльність на земельній ділянці площею 18,9 га, на якій зокрема, розташований фруктовий сад.

У 1991 році було створено кооператив «Газда» та 05.05.1991 року підписано договір про співпрацю з заводом «Граніт» №50, згідно якого кооператив мав право використовувати надані заводом засоби виробництва, а саме майно: корівник, склад з навісом, фінський будинок, а також 1500 фруктових дерев, що насаджені на даній земельній ділянці підсобного господарства, з правом їх викупу. У 1991 році завод почав розпродаж майна (непрофільних активів). У серпні та вересні 1991 року позивач сплатив вартість отриманого від заводу майна згідно виставленого рахунку №25 від 11.03.1991 року на загальну суму 11262 рублів та отримав у власність вищезазначене майно, що підтверджується рішенням Львівського арбітражного суду від 27.02.1992 року у справі №1/61. Рішенням Арбітражного суду Львівської області від 02.02.1993 року у справі №3/61 з наступними роз`ясненнями, викладеними в ухвалах Львівського Арбітражного суду та Господарського суду Львівської області, яке було виконано у передбачений законом спосіб відповідно до Акту виконання судового рішення №3/61 від 18.12.1993 року, які набрали законної сили, встановлено, що позивачем, як правонаступником кооперативу «Газда» у передбачений чинним законодавством спосіб було набуто право постійного користування та володіння сільськогосподарською земельною ділянкою пл. 18,9 га, на якій розміщено фруктовий сад та нерухоме майно позивача. Межі зазначеної земельної ділянки встановлені судовим виконавцем по існуючій бетонній загорожі, про що складено Акт виконання судового рішення №3/61 від 16.12.1993 року, затверджений та завірений печаткою Дрогобицького міського суду. Право постійного користування позивачем земельною ділянкою площею 18.9 га підтверджено також Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку, що видана Держгеокадастром у Львівській області від 13.03.2019 року, згідно якого позивач має у постійному користуванні земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 18,9 кв.м в. АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для обслуговування нежитлових будівель та багаторічних насаджень.

Рішенням 44 сесії Дрогобицької міської ради від 31 січня 2019 року №1602 (п.1.7.) було передано безоплатно у приватну власність відповідача ОСОБА_1 земельну ділянку площею 635 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Однак, на переданій відповідачу земельній ділянці на даний час розташовані 12 одиниць багаторічних фруктових насаджень (яблунь), якими незаконно заволодів останній, а тому зазначене майно підлягає витребування з чужого незаконного володіння, оскільки ці фруктові дерева є частиною фруктового саду, що є приватною власністю позивача. Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління держгеокадастру у Львівській області було проведено ґрунтовну перевірку дотримання Дрогобицькою міською радою вимог чинного земельного законодавства України та виконання рішень судів, що набрали законної сили, якою було встановлено правомірність та законність набуття у постійне користування позивачем земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 18,9 га, де розмішений фруктовий сад та майно позивача необхідне для ведення фермерського господарства. У зв`язку з наведеним просив позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Скасовано п.1.7 рішення 44 сесії Дрогобицької міської ради №1602 від 31.01.2019 «Про затвердження матеріалів з виготовлення проектів землеустрою та передачу безоплатно у власність ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_3 , земельної ділянки площею 635 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд».

Витребувано від ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.", як правонаступника сільськогосподарського кооперативу «Газда», земельну ділянку, площею 635 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198 з наявними на ній фруктовими насадженнями та скасовано проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 635 кв.м по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198.

Стягнуто з Дрогобицької міської ради Львівської області на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.» понесені судові витрати в сумі 4893 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто три) гривні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Повернуто Фермерському господарству «Газда» Добродія Бігуняка Я.С. з державного бюджету зайво сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Рішення суду оскаржила Дрогобицька міська рада.

Вважає оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував відповідь Головного управління статистики у Львівській області, згідно якої станом на 15.12.2021 року в ЄДРПОУ зазначено Фермерське господарство «Ґазда» Добродія Бігуняка Я.С., ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 . Керівник: ОСОБА_2 . Кооператив «Ґазда», ідентифікаційний код - 22408256, місцезнаходження: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Самбірська, 85. Керівник: ОСОБА_2 . Таким чином, Фермерське господарство «Газда» Добродія Бігуняка Я.С. не може бути правонаступником Кооперативу «Ґазда», оскільки такий є діючим та не ліквідованим чи реорганізованим. Єдине, що пов`язує зазначені вище юридичні особи є їх спільний керівник ОСОБА_2 . Крім того, за отриманою від Головного управління статистики інформацією, згідно даних ЄДРПОУ Мале приватне підприємство фірма «Газда» (ідентифікаційний код - 22109706) 24.06.2003 року було перереєстровано у Фермерське господарство «Ґазда» добродія ОСОБА_2 . Натомість, інформація про те, що МПП «Газда» та ФГ «Ґазда» Добродія ОСОБА_2 є правонаступником Кооперативу «Ґазда» в ЄДРПОУ - відсутня.Також згідно реєстраційних та облікових даних АІС "Податковий блок" Фермерське господарство "Ґазда" Добродія Бігуняка Я.С. () не є правонаступником Кооперативу "Ґазда" (). Крім того, згідно відповіді Пенсійного Фонду України у Львівській області від 01.02.2022 №1300-5903-В/11919 "Кооператив "Ґазда" () перебував на обліку в органах Пенсійного фонду, як платних страхових внесків з 16.05.1994 року по 31.12.1998 року". Відтак, кооператив "Ґазда" до 31.12.1998 року подавав звітність та сплачував страхові внески (МПП "Ґазда" створено у 1995 році, і як стверджує позивач МПП є правонаступником кооперативу).

Позивач не подав до суду доказів на підтвердження належності на праві власності будь-якого нерухомого майна, яке б знаходилося на спірній земельній ділянці, а рахунок-накладна №25 від 10.09.1991 року лише засвідчує проведену оплату кооперативом «Газда», засновниками якого були 5 осіб. При цьому докази того, що засновники передали в особисту власність ОСОБА_2 частину придбаного кооперативом майна в матеріалах справи відсутні. Дрогобицька міська рада, як власник спірної земельної ділянки, рішень щодо передачі позивачу даної земельної ділянки у користування не приймала. Зазначає, що позивач не надав суду документів інвентаризації фруктових насаджень, а тому відсутні будь-які достовірні дані щодо кількісних і якісних характеристик зелених насаджень на спірній земельній ділянці.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ФГ «Газда» Добродія Бігуняк Я.С.» - ОСОБА_2 проти скарги заперечив.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти -це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі № 442/6255/16-а встановлено, що ФГ «Газда» було користувачем спірної земельної ділянки, неодноразово зверталося до органу місцевого самоврядування з метою встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 18,9 га, розташованої на АДРЕСА_2 та присвоєння кадастрового номера для проведення подальшої реєстрації права постійного користування нею, проте такі заяви не були належно розглянуті міською радою у передбачений законом спосіб, що й стало підставою для скасування рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області від 08 липня 2016 року № 315 про відмову у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 18,9 га (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Згідно ч.3 ст.79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Частиною 10 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом).

Частинами 1,4 ст.30 ЗК України 1990 року передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу, зокрема державними актами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування. Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 11 грудня 2019 року по справі №314/6175/16-а (2-а/314/36/2016).

Відповідно до п. 2 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Відповідно до п.10 ст.28-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Частиною 10 ст.55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом).

Положеннями ст.123 ЗК України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а саме: надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: 1) надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; 2) формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Водночас, відповідно до частини шостої статті 123 ЗК України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У цьому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Отже, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється лише у випадку: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Якщо земельна ділянка вже була у користуванні, то вона вважається сформованою, оскільки визначено її цільове призначення, площу та межі.

Главою 22 ЗК України визначено умови та підстави припинення права на земельну ділянку. Підставами припинення права користування земельною ділянкою може бути добровільна відмова від права користування земельною ділянкою або вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Частиною 5 ст.116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Виходячи з положень ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ст.400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна не тільки власником майна, але й іншою особою.

Згідно ч.3 ст.373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї земельної ділянки, на водні об`єкти ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є і над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Аналогічні норми закріплені в ч.2 ст.79 ЗК України.

Верховний Суд України у постанові від 25 лютого 2015 року у справі №6-14цс15 дійшов висновку, що багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, нам якій вони розташовані, оскільки є складовою частиною цієї земельної ділянки.

Судом встановлено, що у 1991 році створено кооператив «Газда», засновником якого був ОСОБА_2

05 травня 1991 року між кооперативом «Газда» та заводом Граніт» укладено договір про співпрацю № 50, згідно якого кооператив набув право користування наданими заводом засобами виробництва, а саме: корівник, склад із навісом, фінський будинок, а також 1500 фруктових дерев, насаджених на земельній ділянці підсобного господарства, з правом їх викупу.У серпні та вересні 1991 року ОСОБА_2 сплачено вартість отриманого від заводу майна на загальну суму 11 262 рублів.

Рішенням Арбітражного суду Львівської області від 27 лютого 1992 року у справі № 1/61, з урахуванням уточнень, викладених в ухвалі цього суду від 25 листопада 1996 року, визнано право власності кооперативу «Газда» на основні засоби виробництва на підставі договору від 05 травня 1991 року № 50, серед яких: будівлі (корівник, склад із навісом, нежитлова будівля), 515 фруктових дерев.

Рішенням Арбітражного суду Львівської області від 02 лютого 1993 року у справі № 3/61 зобов`язано виконавчий комітет Дрогобицької міської ради народних депутатів виділити кооперативу «Газда» земельну ділянку в саду, який належить кооперативу на праві власності.

На виконання зазначеного судового рішення видано наказ.

Ухвалою Арбітражного суду Львівської області від 22 червня 1993 року у справі № 3/61 уточнено резолютивну частину рішення суду від 02 лютого 1993 року, викладено її у такій редакції: «Зобов`язати виконавчий комітет Дрогобицької міської ради народних депутатів виділити сільськогосподарському кооперативу «Газда» земельну ділянку площею 18,9 га на вул. Самбірській, що межує з АДРЕСА_5 , заводом «Граніт» і автодромом ДТСО України».

Відповідно до акта виконання судового рішення від 18 грудня 1993 року № 3/61 рішення Арбітражного суду Львівської області від 02 лютого 1993 року виконано. Додатком до акта є викопіювання з плану м. Дрогобича з позначенням місця знаходження та площі земельної ділянки (18,9 га).

Таким чином, у грудні 1993 року у позивача винкило право постійного користування земельною ділянкою площею 18,9 га на вул. Самбірській, що межує з АДРЕСА_5 , заводом «Граніт» і автодромом ДТСО України.

Згідно з пунктом 1.1 Статуту МПП «Газда», це підприємство утворилося в результаті реорганізації сільськогосподарського кооперативу «Газда» і є його правонаступником.

Розпорядженням міського голови м. Дрогобича від 24 червня 2003 року № 195-р МПП «Фірма «Газда» перереєстровано на ФГ «Газда». Згідно зі Статутом ФГ «Газда», це господарство утворилося в результаті реорганізації МПП «Газда» і є його правонаступником. Зазначене підприємство є зареєстрованим, що стверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29 березня 2005 року (справа № 1/454-29/203), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04 жовтня 2005 року, підтверджено правомірність розпорядження міського голови м. Дрогобича від 24 червня 2003 року № 195-р про перереєстрацію МПП «Фірма «Газда» у Фермерське господарство «Газда» Добродія Бігуняка Я. С.». Ухвалою Верховного Суду України від 18 травня 2006 року відмовлено у відкритті касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 04 жовтня 2005 року.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25 грудня 2006 року у справі № 1/454-29/203 роз`яснено, що оскільки ФГ «Газда», як правонаступник, має у власності сад, розташований на спірній земельній ділянці, зазначене господарство має право на постійне користування земельною ділянкою.

13 грудня 2006 року позивач уклав договір із Львівською регіональною філією Центру ДЗК про виконання проектно-пошукових робіт з виготовлення технічної документації на спірну земельну ділянку.

З наданої Управлінням Держкомзему у м. Дрогобичі інформації установлено, що станом на 28 січня 2010 року відповідно до Державної статистичної звітності за кооперативом «Газда» рахувалося 18,9 га земель (під багаторічними насадженнями 18 га, під будівлями 0,9 га); станом на 2015-2016 роки за ФГ «Газда» рахувалася земельна ділянка у такій самій площі. Зазначене стверджується і витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Встановлено, що ФГ «Газда» протягом 2013-2015 років неодноразово зверталося із заявами до Дрогобицької міської ради про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 18,9 га, розташованої на вул. Самбірській, з метою встановлення (відновлення) меж цієї земельної ділянки відповідно до акта про виконання судового рішення від 18 грудня 1993 року № 3/61 та присвоєння кадастрового номера для проведення державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.

Рішенням Дрогобицької міської ради XI сесії сьомого скликання від 08 липня 2016 року відмовлено у наданні дозволу ФГ «Газда» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки згідно з поданими заявами від 02 і 17 липня 2013 року, 07 квітня, 11 липня 2014 року, 05 серпня, 28 жовтня, 30 листопада, 10 грудня 2015 року, 30 травня 2016 року.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2016 року у справі № 442/2708/16-а визнано протиправною діяльність Дрогобицької міської ради щодо зволікання у розгляді заяви позивача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки, площею 18,9 га, розташованої на АДРЕСА_2 , для проведення реєстраційних дій права постійного землекористування.

Згідно повідомлень Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, акта від 21 червня 2018 року, податкових повідомлень-рішень ФГ «Газда» є платником сільськогосподарського і земельного податку, зокрема щодо земельної ділянки площею 18,9 га.

Відтак, судом встановлено, що Дрогобицька міська рада допустила протиправну бездіяльність щодо не розгляду клопотань позивача протягом строку, встановленого законодавством, оскільки рішення сесії від 8 липня 2016 року прийняте за результатами розгляду заяв позивача від 2,17 липня 2013 року, 3 березня, 7 квітня, 11 липня 2014 року, 5 серпня, 28 жовтня, 30 листопада, 10 грудня 2015 року, 30 травня 2016 року. Крім того, підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки чітко визначені земельним законодавством, а з рішення Дрогобицької міської ради XI сесії сьомого скликання від 08 липня 2016 року не вбачається правових підстав для відмови в наданні такого дозволу.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління держгеокадастру у Львівській області було проведено перевірку дотримання Дрогобицькою міською радою вимог чинного земельного законодавства України та виконання рішень судів, що набрали законної сили, якою було встановлено правомірність та законність набуття у постійне користування позивачем земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 18,9 га, де розмішений фруктовий сад та майно позивача необхідне для ведення фермерського господарства. При цьому, управлінням встановлено наявність порушень, допущених міською радою при прийнятті оскаржуваних позивачем рішень органу місцевого самоврядування, що підтверджується листом Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління держгеокадастру у Львівській області від 22.08.2018 року.

31.01.2019 року Дрогобицькою міською радою прийнято рішення №1602, згідно п.1.7 якого вирішено затвердити матеріали з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати безоплатно у власність ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 635 кв.м по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Задовольняючи частково позов Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняк Я.С.», суд першої інстанції виходив з положень ч.5 ст.116 ЗК України, відповідно якої земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом, та врахував, що у позивача право на користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства площею 18.9 га виникло на підставі судового рішення до 2004 року, а відтак позивач, як правонаступник кооперативу «Газда» є постійним законним користувачем цієї земельної ділянки, а також власником фруктових насаджень, розташованих на ній, і оскільки оскаржуваним рішенням сесії Дрогобицької міської ради №1602 від 31.01.2019 «Про затвердження матеріалів з виготовлення проектів землеустрою та передачу безоплатно у власність ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_3 , земельної ділянки площею 635 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:0198 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу такої у безоплатну власність, яка знаходяться на території земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 18,9 га, право постійного користування якою належить Фермерському господарству «Газда» Добродія ОСОБА_2 », як правонаступнику сільськогосподарського кооперативу «Газда», то виділення земельної ділянки іншій особі не відповідає вимогам закону, а відтак пункт 1.7 рішення сесії Дрогобицької міської ради №1602 від 31.01.2019 року є незаконним та підлягає скасуванню. При цьому районним судом враховано, що кооператив «Газда», МПП «Газда» або ФГ «Газда» Добродія Бігуняка Я.С» добровільно не відмовлялися від користування земельною ділянкою, а тому постійне користування земельною ділянкою добровільно не припинилося. З урахуванням того, що позивач набув право власності на сад, вирощений на спірній земельній ділянці, набув право постійного користування земельною ділянкою до винесення оскаржуваного рішення міської ради щодо цієї земельної ділянки, то позов в частині витребування спірної земельної ділянки та наявних на ній фруктових (насаджень) дерев також підлягає задоволенню.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки позивач правомірно набув право постійного користування спірною земельною ділянкою, що виникло до 2004 року внаслідок виконання судового рішення, а також набув у власність сад (багаторічні насадження), право власності на будівлі, що розміщені на цій земельній ділянці, а тому виділення (надання) такої земельної ділянки (повністю чи в частині) іншим особам без попереднього її вилучення, суперечить чинному закону.

При цьому, судом першої інстанції правильно враховано обставини правонаступництва ФГ «Газда» від МПП «Газда», оскільки визнання ФГ «Газда» правонаступником МПП «Газда» є юридичним фактом, встановленим рішеннями судів, які набули законної сили, при розгляді господарської, адміністративної та цивільної справ, учасником яких були і позивач, і відповідач.

Відтак, встановивши, що сільськогосподарський кооператив «Газда», правонаступником якого стали МПП «Газда», а надалі ФГ «Газда», відповідно до акта виконання судового рішення від 18 грудня 1993 року у справі №3/61 набув у власність сад (багаторічні насадження), будівлі та споруди на спірній земельній ділянці площею 18.9 га, суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, обґрунтовано виходив з обставин встановленого судами правонаступництва та набуття позивачем права на користування цією земельною ділянкою.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 червня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра