ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» грудня 2023 року

м. Харків

справа № 638/7520/23

провадження № 22ц/818/2504/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року в складі судді Подус Г.С.

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 27 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк», який в подальшому змінив назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк», та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631191813, відповідно до якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені договором платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Умовами договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору він зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.

Вказав, що банк виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредит. Натомість, ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором не виконав належним чином, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2023 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 252 435,41 грн.

З метою добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яку залишено без реагування.

Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 631191813 у розмірі 252 435,41 грн та судовий збір.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» - задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 252 435,41 грн та 3 786,53 грн сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що йому не надавався для ознайомлення паспорт споживчого кредиту або інші документи. Він не підписував будь - яких документів, крім заяви про приєднання, де не вказано відсоткову ставку за кредитом. Також у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення виконання зобов`язання та щодо її розміру. Суд першої інстанції не витребував оригінали наданих позивачем документів. Кредитна лінія була відкрита нібито на 200 000,00 грн, тоді як заборгованість становила 252 435,41 грн. При цьому не вказано, яка частина з цієї суми є тілом кредиту, а яка відсотками. Позивач не надав підтверджень того, який саме витяг з Умов та Правил надання банківських послуг він розумів, підписуючи заяву про приєднання, а також, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів, комісії та неустойки та саме у такому розмірі, як нараховані банком. Судом першої інстанції не було належним чином повідомлено його про розгляд справи, чим порушено його права, позбавлено його можливості надати свої заперечення, клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та прийняти участь у судовому засіданні. Суд першої інстанції не здійснював його виклик через офіційний сайт чи засоби масової інформації, не ухвалив заочне рішення у справі.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з відповідача, який належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, на користь банку підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом та відсотками.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк», який в подальшому змінив назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк», та ОСОБА_1 шляхом акцептування оферти укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631191813.

ОСОБА_1 підписано оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» та паспорт споживчого кредиту (а. с. 4-5).

З оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії вбачається, що банку запропоновано відкрити ОСОБА_1 кредитну лінію з лімітом 200 000,00 грн, процентну ставку за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою запропоновано встановити у розмірі 39,99 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн. Позичальником запропоновано випустити йому міжнародну платіжну карту «VISA Platinum» строком дії 5 років з моменту випуску.

Банк прийняв пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк».

В свою чергу ОСОБА_1 підтвердив акцепт публічної пропозиції та укладення договору між ним та банком на викладених у ній умовах та додатках до договору, розміщених на веб-сторінці банку, підписавши анкету-заяву про акцепт.

Крім того, 27 червня 2019 року ОСОБА_1 підписано заяву (акцепт) № 248.631191813.111; 227.631191813.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування зі страховиком Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Альфа Страхування». Страхова сума 140 000,00 грн. Страховий платіж за будь-який та кожен період 140,00 грн (а. с. 6).

З виписки по рахунку за кредитною карткою «Visa Platinum» за період з 27 червня 2019 року по 22 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 користувався коштами, однак не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював щомісячні погашення кредиту. Поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки становить 252 435,41 грн, термін сплати до 25 січня 2023 року (а. с. 10-62).

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 станом на 22 січня 2023 року має заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2019 року у розмірі 252 435,41 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 149 179,19 грн, за простроченим тілом кредиту 91 806,21 грн, за відсотками за користування кредитом 1 327,20 грн та за відсотками за прострочену заборгованість - 10 122,81 грн (а. с. 9

25 квітня 2023 року банком на адресу ОСОБА_1 направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій банк вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 252 435,41 грн (а. с. 63-67).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована, зокрема, тим, що він не був повідомлений про розгляд справи належним чином.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (в разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

Копія вказаної ухвали судді разом з копією позовної заяви з додатками направлені судом першої інстанції на адресу ОСОБА_1 , однак повернуті без вручення з довідкою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 151, 152).

Така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає, чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 12 серпня 2019 року у справі №1340/5463/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 0818/9696/2012, від 26 березня 2020 року у справі № 617/1674/13-ц, від 18 січня 2023 року у справі № 947/15524/20.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 03 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відомостей про отримання відповідачем копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження, без будь-яких доказів його належного повідомлення про розгляд справи, про що ОСОБА_1 зазначив у своїй апеляційній скарзі на рішення суду.

При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо тощо, що суд не ухвалив заочне рішення та не зробив його виклик у засобах масової інформації судова колегія не бере до уваги, оскільки для ухвалення заочного рішення відповідач мав би бути повідомлений про розгляд справи належним чином, а відсутність підстав для його виклику через оголошення на офіційному веб-порталі підтверджується тим, що у матеріалах справи є відомості про його зареєстроване місце проживання (а. с. 74).

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку про наявність обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення.

Ухвалюючи нове судове рішення по суті спору судова колегія виходить з наступного.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

ОСОБА_1 , підписавши 27 червня 2019 року оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкету-заяву і паспорт споживчого кредиту, був обізнаний про усі істотні умови кредитного договору, викладені безпосередньо у вказаних його складових.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується випискою по рахунку і розрахунком заборгованості ОСОБА_1 , отримавши кредитну картку, за період з 27 червня 2019 року по 22 січня 2023 року активно користувався коштами, розраховувався за товари та послуги, робив перекази, частково погашав заборгованість за кредитом тощо. Однак, він не виконував належним чином своїх зобов`язань зі сплати обов`язкового щомісячного платежу та не повернув кредитні кошти на досудову вимогу банку.

Відтак факт укладення між сторонами кредитного договору, наявність заборгованості у відповідача за цим договором у зв`язку з невиконанням ним як позичальником взятих на себе кредитних зобов`язань підтверджується матеріалами справи.

Оскільки фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то колегія суддів вважає, що з нього підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 252 435,41 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 149 179,19 грн, за простроченим тілом кредиту 91 806,21 грн, за відсотками за користування кредитом 1 327,20 грн та за відсотками за прострочену заборгованість - 10 122,81 грн.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не спростовано, доказів погашення заборгованості у більшому розмірі, ніж враховано банком, не надано.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що йому не надавався для ознайомлення паспорт споживчого кредиту чи інші документи, що він не підписував жодних документів, крім заяви про приєднання, де не вказано відсоткову ставку за кредитом, спростовуються наявними у матеріалах справи копіями оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» та паспорту споживчого кредиту, що містить дані про ліміт кредитної лінії та розмір процентів за користування кредитом. Належність ОСОБА_1 підписів на таких документах ним не спростована. З клопотанням про витребування оригіналів таких доказів ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції він не звертався, а підстав для сумнівів у їх достовірності у суду немає.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у заяві про приєднання відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення виконання зобов`язання та її розміру, судова колегія не бере до уваги, оскільки банком не заявлено вимог про стягнення неустойки.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що кредитна лінія була відкрита нібито на 200 000,00 грн, тоді як заборгованість склала 252 435,41 грн, при цьому не вказано, яка частина з цієї суми є тілом кредиту, а яка відсотками, спростовуються наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість за тілом кредиту склала 149 179,19 грн, за простроченим тілом кредиту 91 806,21 грн, залишок суми є заборгованістю за відсотками за користування кредитом і відсотками за прострочену заборгованість. Кредит надано у вигляді кредитної лінії, розмір заборгованості за якою постійно зменшувався та збільшувався у зв`язку з користуванням позичальником коштами, чим і зумовлено те, що кінцевий розмір боргу перевищує ліміт кредитування.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що позивач не надав підтверджень того, який витяг з Умов та Правил надання банківських послуг він розумів, підписуючи заяву про приєднання, а також, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів, комісії та неустойки та саме у такому розмірі, як нараховані банком, судова колегія відхиляє, зважаючи на те, що банком заявлено лише вимоги щодо стягнення тіла кредиту та відсотків, та відповідні умови щодо розміру кредитного ліміту і процентної ставки викладені у оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та паспорті споживчого кредиту, зі змістом яких позичальник ознайомлений під час укладення договору, про що свідчить його підпис.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують наявності підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» та стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за кредитним договором № 631191813 у розмірі 252 435,41 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 149 179,19 грн, за простроченим тілом кредиту 91 806,21 грн, за відсотками за користування кредитом 1 327,20 грн та за відсотками за прострочену заборгованість - 10 122,81 грн станом на 22 січня 2023 року, а також судового збору за подання позову в розмірі 3 786,53 грн.

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов банку підлягає задоволенню, підстав для стягнення з нього на користь відповідача судового збору за подання апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, ст.376, ст.ст.381 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631191813 у розмірі 252 435,41 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 149 179,19 грн, за простроченим тілом кредиту 91 806,21 грн, за відсотками за користування кредитом 1 327,20 грн та за відсотками за прострочену заборгованість - 10 122,81 грн станом на 22 січня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір за подання позову в розмірі 3 786,53 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 25 грудня 2023 року.