УХВАЛА

21 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 619/2431/18

провадження № 61-17795ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», в особі Дергачівської філії Акціонерного товариства «Харківгаз», до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», в особі Дергачівської філії Акціонерного товариства «Харківгаз», про визнання незаконними та протиправними дій щодо складання акту про порушення, протоколу засідання комісії, акту-розрахунку, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Харківгаз», в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу (справа № 619/2431/18).

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Харківгаз» про визнання незаконними та протиправними дій щодо складання акту про порушення, протоколу засідання комісії, акту-розрахунку, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди (справа № 619/582/19).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 24 червня 2019 року замінено у справі позивача ПАТ «Харківгаз» його правонаступником - Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», в особі Дергачівської філії Акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 24 червня 2019 року цивільну справу № 619/2431/18 за позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 619/582/19 за позовом ОСОБА_1 .

Постановлено вважати позов ОСОБА_1 зустрічним у вказаній цивільній справі.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року, у задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в особі Дергачівської філії АТ «Харківгаз» (ПАТ «Харківгаз») по складанню Акту про порушення від 26 квітня 2017 року № 99 протиправними.

Визнано дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в особі Дергачівської філії АТ «Харківгаз» (ПАТ «Харківгаз») по складанню протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачем природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз» від 22 січня 2018 року протиправними.

Визнано дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в особі Дергачівської філії АТ «Харківгаз» (ПАТ «Харківгаз») по складанню Акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості від 22 січня 2018 року протиправними.

У задоволенні іншої частини вимог зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У грудні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Частиною третьою статті 392 ЦПК України визначено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Частинами першою, третьою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, у тому числі, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до пункту 18 частини першої розділу XII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII.

02 червня 2016 року за № 1401-VIII Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України, відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 11, який передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року (абзац перший 11 пункту). Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року (абзац другий пункту 11).

Пунктом 11 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачене лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

Отже, наявність або відсутність у ЄДР відомостей про право особи вчиняти дії від імені юридичної особи, а також довіреності юридичної особи не підтверджують повноваження діяти за правилами самопредставництва. Такі повноваження підтверджуються законом, статутом, положенням, умовами трудового договору (контракту), посадовою інструкцією.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) зроблено правовий висновок про те, що починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, потрібно підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Касаційну скаргу підписано представником АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» Юрковим І. Б. та до касаційної скарги додано довіреність від 24 січня 2023 року № Др-06-0123.

Проте до касаційної скарги заявником не долучено документів, визначених частиною третьою статті 58 ЦПК України, які б підтверджували повноваження Юркова І. Б. представляти у Верховному Суді інтереси АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в порядку самопредставництва.

Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду належно оформлений документ, що підтверджує повноваження Юркова І. Б., який підписав касаційну скаргу.

За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовами) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 768 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду із зустрічним позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У разі, якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то у випадку незгоди заявника з таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів (пункт 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10).

Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Вимоги касаційної скарги свідчать про те, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» оскаржує рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів.

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при зверненні до суду з первісним позовом за вимогу майнового характеру складала 3 045,73 грн (203 048,91 грн * 1,5% = 3 045,73 грн).

За оспорювані вимоги немайнового характеру за зустрічним позовом підлягала сплаті сума у розмірі 2 305,20 грн (1 921 грн * 0,4) * 3 = 2 305,20 грн).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 10 701,86 грн (3 045,73 грн + 2 305,20 грн) * 200% = 10 701,86 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Отже, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 10 701,86 грн.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець