УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/6867/23

Провадження № 2-зз/317/3/2023

18 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2023 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (в особі представника адвоката Касьяненко Г.О.) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27.11.2023 року по цивільній справі №317/6867/23, звільнивши з-під арешту житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 та скасувати заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки.

В обґрунтування клопотання вказують, що 27.11.2023 року було прийнято ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на нерухоме майно: житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 та накладено заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна житлового будинку та земельної ділянки. Зазначають, що ОСОБА_3 не проживає у вказаному житловому будинку з 05.08.2021 року. Після укладання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки від 30.06.2020 року власницею житлового будинку та земельної ділянки стала донька ОСОБА_1 . За її згодою ОСОБА_3 деякий час, а саме до 05.08.2021 року проживав за вказаною адресою. В клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вчиняли жодної дії направленої на відчуження спірного житлового будинку та земельної ділянки, у тому числі не розміщували ніяких оголошень про продаж. Внаслідок застосованих заходів забезпечення позову, заявник ОСОБА_3 безпідставно та необґрунтовано обмежує права власниці житлового будинку та земельної ділянки. Крім того, в клопотанні зазначається, що вид забезпечення позову, а саме заборона будь-яким особам вчиняти дії (пов`язані з переходом права власності) щодо житлового будинку та земельної ділянки тотожна вимозі про накладення арешту, так як арешт позбавляє права розпорядження власністю і вимога про заборону вчинення будь-яких дій, пов`язаних з правом власності є також обмеженням права розпорядження майном. Тобто обмежує перехід права власності, тому застосування двох ідентичних засобів забезпечення позову є неправомірним. Враховуючи, що жодні підстави встановлені законом для обмеження власників майна у вільному розпорядженні належним їм майном відсутні, підстава, на яку посилався заявник при поданні заяви про забезпечення позову а саме розміщення оголошення про продаж житлового будинку та земельної ділянки самим позивачем у 2021 році, є обставиною, яка виключає будь-які дії відповідачів, наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд клопотання без їх участі, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Касьяненко Г.О. заяву підтримує у повному обсязі, просить задовольнити (а.с.179), представник ОСОБА_3 адвокат Шоніна О.В. проти задоволення клопотання заперечує (а.с.180-183).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомлених осіб у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 1 статті 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 317/6867/23 (провадження № 2-з/317/4/2023) 24.11.2023 ОСОБА_3 (в особі представника адвоката Шоніної О.В.) звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області до подання позовної заяви із заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.1-8).

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27.11.2023 року заяву ОСОБА_3 задоволено, накладено арешт на нерухоме майно: житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 та накладено заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна житлового будинку та земельної ділянки (а.с.89-91).

Згідно з довідкою канцелярії Запорізького районного суду Запорізької області 04.12.2023 року в системі «Електронний суд» відповідно до заяви була сформована позовна заява про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Щербина Ганна Юріївна. 05.12.2023 року до автоматизованої системи документообігу суду програми КП «Д-3» були внесені дані по зазначеній позовній заяві. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Ачкасова О.М. (а.с.104).

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , суд виходив з того, що між сторонами існує спір щодо зазначеного нерухомого майна; позивач у заяві про забезпечення позову зазначав про намір звернутися до суду з позовом про захист прав на нерухоме майно, та можливі ризики його відчуження до вирішення спору; крім того, позовна заява була подана до суду вчасно, у встановлені законодавство строки; заходи забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб, а саме шляхом накладення арешту на спірний будинок та земельну ділянку та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії (пов`язані з переходом права власності) щодо зазначеного нерухомого майна є достатніми та співмірними з майбутнім позовом; що не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його права та законних інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Також, враховуючи висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 11.05.2022 року справа №317/2155/21, суд визначає наступне.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову, однак їх одночасне застосування не відповідає вимогам закону.

Враховуючи, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, які мають бути співмірними з негативними наслідками, що можуть настати від вжиття цих заходів, а також конкретні обставини зазначеної справи, суд вважає, що достатнім та ефективним способом забезпечення позову є заборона відчуження спірного нерухомого майна, а тому оскаржувана ухвала в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов`язаних з переходом права власності на спірне нерухоме майно (відчуження) є обґрунтованою, натомість в частині накладення арешту на спірне майно не відповідає висновкам Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування заходу забезпечення позову в частині арешту майна, накладеного ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27.11.2023 року, тому клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

Скасувати захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27 листопада 2023 року у справі 317/6867/23 (провадження 2-з/317/4/2023) за заявою ОСОБА_3 про забезпечення його позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Щербина Ганна Юріївна, в частині накладення арешту на нерухоме майно: житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21) та земельну ділянку (площа 0.0722 га, кадастровий номер :08:001:2227, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 ; позивач (стягувач): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; відповідач 1 (боржник): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відповідач 2 (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома, для виконання - Запорізькому відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала може бути оскаржена в 15 днів до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Д.О. Каряка