"25" грудня 2023 р.
Справа №642/6484/20
Провадження № 2/642/615/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участі секретаря Шрамко Н.В.,

представника позивача Кравцової С.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В провадженні суду перебуває вказаний позов, в якому представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №500814646 від 06.03.2019 у розмірі 103 541.44 грн., що складається із заборгованості за кредитом 88 778.41 грн., 12 750.12 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом та 2012.91 грн. - неустойка, вказуючи, що 06.03.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») було укладено Угоду про надання кредиту №500814646, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 105 203.69 грн. строком на 48 місяців, зі сплатою процентів 23% річних. Банк свої зобов`язання за Угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Угодою. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором з повернення отриманих коштів належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 29.09.2020 у відповідача перед банком виникла заборгованість за кредитом та відсотками у вищезазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім того, у зв`язку із систематичним порушенням боржником зобов`язань, йому було нараховано неустойку станом на 29.09.2020 в розмірі 2012.91 грн.

Ухвалою суду від 04.05.2023 справу прийнято до свого провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.06.2023 замінено позивача у справі з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», у зв`язку з офіційним перейменуванням банку.

В підготовчому засіданні 29.08.2023 представником позивача додано до матеріалів справи копії документів про укладення з відповідачем кредитного договору.

В підготовчому засіданні 05.12.2023 відповідачем подано клопотання, зазначивши, що це є відзивом на позов, а тому суд розцінює таке клопотання відповідача як відзив. Згідно відзиву, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі, вказавши, що ніякого кредитного договору чи угоди з фінансовою установою він не підписував та їх послуги не отримував. Вважає, що Оферта на укладення угоди про надання кредиту №500814646 від 06.03.2019 не є кредитним договором. Крім того, зазначив, що в копії анкети-заяви відсутні відомості про розмір процентів, неустойку, строк кредитування та умови про можливість банку самостійно змінювати кредитний ліміт. Відсутні відомості і про те, що саме з цією Публічною пропозицією АТ «Альфа-Банк», надану позивачем до позову, був ознайомлений відповідач під час підписання анкети-заяви. Окрім цього, вказав, що він систематично вносив щомісячні платежі по кредитній картці. Тому вважає даний позов позивача надуманим та безпідставним.

05.12.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Також пояснила, що 14.08.2018 відповідачу був наданий кредит №501055170, який він зобов`язався повернути. У зв`язку із фінансовими проблемами з повернення кредиту, 06.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до позивача із клопотанням про оформлення нового кредиту для погашення кредиту №501055170 від 14.08.2018. На підставі зазначеного клопотання відповідача, останній 06.03.2019 уклав з позивачем новий кредитний договір №500814646, який є предметом даного позову, кошти якого боржником відповідно до графіку платежів не були повернуті.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, зазначених ним у відзиві. Також на питання головуючого підтвердив, що дійсно він підписував 06.03.2019 клопотання на оформлення нового кредиту для погашення попереднього.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина друга статті 207 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як зазначено у статті 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

Водночас, частиною 1 статтею 526 ЦК України визначено що, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Як передбачено ст.ст. 610-612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання боржником будь-яких зобов`язань, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, судовим розглядом встановлено, що підтверджено сторонами в судовому засіданні, 14.08.2018 ОСОБА_1 уклав із АТ «Альфа-Банк» кредитний договір №501055170.

06.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до банку із клопотанням про надання нового кредиту для погашення заборгованості за Акцептом/Офертою №501055170 від 14.08.2018. (а.с. 123)

На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 від 06.03.2019, 06.03.2019 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту №500814646, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», Додаток №1 до Угоди про надання кредиту №500814646 від 06.03.2019 з графіком платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, та паспорт споживчого кредиту, згідно умов яких відповідач отримав кредит в розмірі 105 203.69 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 23 % річних строком на 48 місяців. (а.с. 120 з лицьової та зворотної сторони, а.с. 124, 126, а.с. 187, 191, 192)

У Графіку платежів наведено розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг та зазначенням умов кредитування, із зазначенням щомісячних платежів, які повинен здійснювати ОСОБА_1 для повернення кредитних коштів та сплати відсотків (а.с. 124).

Вказані документи особисто підписані ОСОБА_1 , а тому зазначене спростовує заперечення відповідача проти підписання та укладання кредитного договору з позивачем. Доказів, які би спростували підписання ОСОБА_1 цих документів ним не надано.

Враховуючи вказане, а також вищезазначені положення закону, суд дійшов висновку, що між АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») та відповідачем ОСОБА_1 06.03.2019 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідних Акцептів/Оферти, анкети-заяви, паспорту споживчого кредиту та графіку платежів.

Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

Із наявних у матеріалах справи слідує, що АТ «Альфа-Банк» (АТ «Сенс Банк») виконав умови цього договору та надав відповідачу кредитні кошти, однак, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення та сплати процентів, згідно Графіку платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №500814646 від 06.03.2019, станом на 29.09.2020 відповідач має заборгованість в розмірі 103 541.44 грн., що складається із заборгованості за кредитом 88 778.41 грн., 12 750.12 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом та 2012.91 грн. - неустойка (а.с. 193).

У справі наявні докази того, зокрема, розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що ОСОБА_1 частково виконував узяті на себе зобов`язання за кредитним договором №500814646 від 06.03.2019 щодо погашення заборгованості. Підтвердженням цього є також залишок заборгованості, що також підтверджує часткове виконання умов кредитного договору.

Крім того, кредитний договір №500814646 від 06.03.2019 у встановленому порядку не визнаний недійсним.

Наведене вказує на те, що ОСОБА_1 порушив взяті на себе за кредитним договором №500814646 від 06.03.2019 та Графіком платежів зобов`язання із погашення заборгованості по тілу кредиту, виплаті відсотків за надані кредитні кошти, які станом на 29.09.2020 становлять - заборгованість за кредитом 88 778.41 грн. та 12 750.12 грн. заборгованість за відсотками.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, на підставі частини другої статті 530 ЦК України АТ «Сенс Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19).

Крім того, вимоги про стягнення відсотків є, на думку суду, обгрунтованими, оскільки такі умови прямо передбачені кредитним договором №500814646 від 06.03.2019 та паспортом споживчого кредиту, які 06.03.2019 особисто підписані ОСОБА_1 .

Заявлена позивачем заборгованість підтверджується матеріалами справи та розрахунком представника позивача, який не спростований відповідачем.

Оскільки ОСОБА_1 всупереч вимог статті 1050 ЦК України односторонньо порушив свої зобов`язання за кредитним договором, то, за цієї обставини, позивач вправі вимагати повернення кредитної заборгованості та здійснення належних виплат передбачених кредитним договором.

Крім того, що стосується стягнення неустойки в розмірі 2012.91 грн. станом на 29.09.2020, суд зазначає наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Так, судом встановлено, що відповідачем порушено виконання основного зобов`язання з повернення кредиту, відтак, позивач має право на стягнення неустойки за таке порушення.

Згідно розрахунку представника позивача, відповідачу нараховано 2012.91 грн. неустойки, яка нарахована за період з 07.04.2019 по 29.09.2020.

Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020, з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Враховуючи викладене, нарахована неустойка під час карантину, а саме, у даному випадку, за період з 12.03.2020 по 29.09.2020 (заявлений позивачем кінцевий строк нарахування неустойки) не підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача неустойка, нарахована за період з 07.04.2019 по 11.03.2020, тобто у розмірі 1640.97 грн.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500814646 від 06.03.2019 станом на 29.09.2020 у розмірі 103 169.50 грн., що складається із заборгованості за кредитом 88 778.41 грн., 12 750.12 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом та 2012.91 грн. неустойка.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 99.6%, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає 2093.60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 207, 526, 527, 530, 549, 550, 626-629, 638, 639, 1050, 1048, 1054, 1055 ЦК України ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №500814646 від 06.03.2019, станом на 29.09.2020, в розмірі 103 169 (сто три тисячі сто шістдесят дев`ять) грн. 50 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 88 778 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 41 коп., заборгованості по відсотках 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 12 коп., неустойки 1640 (одна тисячі шістсот сорок) грн. 97 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» понесені судові витрати у розмірі 2093 (дві тисячі дев`яносто три) грн. 60 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.12.2023.

Відомості про сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: