ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 553/6658/22 Головуючий суддя І інстанції Зелінська І. В.
Провадження № 22-ц/818/2346/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Куксова Віталія Вікторовича на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2023 року, по цивільній справі №553/6658/22, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про прийняття спадщини та про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просив встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком позивача та - визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові помер батько позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Літвінової Я.М. з заявою про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право власності на спадщину за законом, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.09.2022 року, оскільки пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, крім того нотаріус зазначила, що прізвища спадкодавця та заявника не співпадають.

Зазначив, що вказаний строк було пропущений ним з поважних причин. Вказав, що після смерті батька звернувся до нотаріуса та отримав консультацію, що може подати заяву про прийняття спадщини до 25.04.2022 року. Однак з січня 2022 року став себе погано почувати, вважав, що переніс ковід.

Оскільки восени та взимку 2021-2022 років була складна ситуація з коронавірусом, запровадили карантин, то позивач маючи поганий стан здоров`я, вирішив не наражатися на захворювання, та звернутися до нотаріуса на початку весни 2022 року. Однак 24.02.2022 року почалася війна та позивач внаслідок російських обстрілів змушений був переїхати в інший район міста Харкова. Зазначив, що з 27.02.2022 року займався волонтерською діяльністю в межах м. Харкова та Харківської області. Вказав, що протягом тривалого періоду хворів, змушений був звертатися за медичною допомогою, в тому числі, 22.03.2022 року до лікаря кардіолога у м. Дніпро.

Зазначив також, що з 22.04.2022 року по 05.05.2022 року виїздив до м. Черкаси. Крім того, вказав, що у березні 2022 року він звернувся за консультацію до нотаріальної контори м. Харкова, де йому було роз`яснено, що перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на строк дії воєнного стану згідно Постанови КМУ від 28.02.2022 року №164. Наприкінці травня 2022 року знову звернувся до нотаріуса в м. Харкові та отримав таку ж консультацію з приводу вказаного питання, а тому з огляду на ситуацію відклав своє звернення до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право власності на спадщину.

Наприкінці серпня 2022 року знову звернувся до органів нотаріату та дізнався, що Постановою КМУ від 24.06.2022 року №719 змінилися строки для прийняття спадщини, які зупиняються не більш як на чотири місяці. Тому 27.09.2022 року він звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Літвінової Я.М. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказав, що пропустив строк на прийняття спадщини через посилку у розумінні порядку спливу строку на прийняття спадщину, перенесені тяжкі захворювання та воєнний стан, постійні обстріли міста. На підставі отриманих консультацій та діючого на той час законодавства щодо зупинення строку прийняття спадщини на строк воєнного стану, яке згодом змінилось, - він був введений в оману та помилився, оскільки на підставі отриманих консультацій щодо перебігу строку прийняття спадщини вважав, що строк для подання такої заяви спливає 25.10.2022 року.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Трухановичем Я.О. подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначив, що посилання позивача на поганий стан здоров`я спростовується подальшими його поясненнями з приводу того, що він активно займався волонтерською діяльністю та неодноразово звертався за консультацією до нотаріусів в м. Харкові, при цьому не скориставшись правом подання заяви про прийняття спадщини.

Вважав, що нічого не заважало позивачу подати заяву про прийняття спадщини, звернувшись до нотаріуса в м. Черкаси, де останні не припиняли діяльність, чи будь-якого іншого нотаріуса в Україні. Крім того, позивач не позбавлений був можливості надіслати таку заяву поштою. Послався на постанову Верховного Суду від 25.01.2023 року у справі №676/47/21, де Верховний Суд, надавши оцінку п.3 Постанови КМУ №164, вважав її такою, що суперечить ст. ст. 1270, 1272 ЦК України.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2023 року задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Куксов В.В. просить рішення скасувати та задовольнити позов в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що судом не було визначено дату, коли для позивача сплив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому усі фактичні обставини справи, що мають значення для її розгляду, судом встановлені не були.

Вказує, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем спливав 25.04.2022 року, тобто ще до прийняття змін до постанови №164.

Вказує, що неодноразові зміни у законодавстві з питання строку та порядку прийняття спадщини спричинили правову та юридичну невизначеність, що стало поважною причиною для пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті ОСОБА_4 , на що суд не звернув уваги.

Вважає, що позивач мав подати заяву до 25.04.2022 року включно, проте через військовою агресію, постійні обстріли міста Харкова, в якому він проживав, закриті поштові відділення та нотаріальні контори, а також непослідовні законодавчі зміни був переконаний, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, маючи при цьому законні очікування на прийняття спадщини у майбутньому, розуміючи для себе, що шестимісячний строк зупинено.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 адвокат Труханович Я.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Вказує, що позивач знаходився у місті Черкаси, міг особисто звернутися заявою про прийняття спадщини, або надіслати таку заяву поштою.

Вважає, що правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України, тому закони повинен знати кожний.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення вказаним вимогам у повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд зазначив, що не може бути поважною причиною для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і посилання останнього на те, що в Україні було запроваджено карантин та те, що в м. Харкові з 24.02.2022 року не працювали нотаріуси, оскільки закон не позбавляє позивача можливості подати заяву про прийняття спадщини до будь-якого нотаріуса України, в тому числі засобами поштового зв`язку.

Суд дійшов висновку, що позивач надав недостатньо доказів того, що ним було пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Оскільки було відмовлено позивачу у визначенні додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , - суд вимоги про встановлення факту родинних відносин теж залишив без задоволення.

Разом з тим, суд зауважив, що предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку та встановлення факту для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, між тим відповідач ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк не звернувся, спадщину не прийняв, тому не є належним відповідачем у вказаній справі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

3а змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця яке залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом досліджуються такі обставини: чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі (див. правові висновки, які були висловлені у постановах ВСУ від 23.08.2017 у справі № 1320цс17; постанові ВС від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; у постанові ВС від 04.12.2019 у справі № 205/3855/17).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 01.11.2022 року Салтівським ВДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Харків) серії НОМЕР_1 , батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про смерть, виданого ВДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №20957.

Крім того, згідно матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття спадщини після останнього 02.12.2021 року звернулась відповідач ОСОБА_2 - дружина померлого.

Матеріали спадкової справи містять також постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.09.2021 року, згідно якої позивачу ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини після померлого. Крім того, зазначено, що прізвища спадкодавця та заявника не співпадають.

Для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом йому слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме: подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

В матеріалах справи відсутні відомості про наявність інших спадкоємців, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути позову по суті у даному складі учасників справи.

Суд першої інстанції відмовлячи у визнанні поважними ті причини, які позивач зазначив у своєму позові для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини не надав належної оцінки усім наведеним з цього доводам, зокрема про те, що внаслідок зміни законодавства про порядок обчислення строку на прийняття спадщини, який на рівні вищевказаної постанови КМУ спочатку був зупинений на час воєнного стану, а згодом цей порядок неочікувано змінився у гіршу сторону для спадкоємців, цей строку був обмежений відстроченням на чотири місяця. У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, ст. 10 ЦПК України, який передбачає, що нормативні акти мають відповідати критерію правової визначеності, щоб пересічна особа, яка не має юридичних знань могла діючи розумно та добросовісно на підставі відповідного нормативного акту визначити правила своєї поведінки. Дійсно, строки прийняття спадщини можуть встановлюватися та змінюватися лише законом, а не постановами КМУ, про що було сформовану відповідні правові висновки касаційним судом у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21, де Верховний Суд, надавши оцінку п.3 Постанови КМУ №164, вважав її такою, що суперечить ст. ст. 1270, 1272 ЦК України.

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин лише суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому правові висновки касаційного суду не мають юридичного значення для інших суб`єктів правозастосування. Тому правовий режим врегулювання перебігу 6-ти місячного строку для прийняття спадщини у даному випадку не відповідає критерію правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права.

Суд першої інстанції всупереч вимог ст. 89 ЦПК України не надав належної оцінки вищевказаним обставинам та доводам позову про те, що у ситуації невизначеності у правовому регулюванні перебігу строку прийняття спадщини позивач небезпідставно помилився стосовно кінцевої дати на прийняття спадщини, не звернув уваги, що така помилка є об`єктивною та істотною перешкодою для прийняття позивачем рішення про прийняття ним рішення про прийняття спадщини у визначений законом 6-ти місячний строк, а тому з урахуванням інших наведених позивачем у своєму позові негативних чинників для прийняття спадщини, пов`язаних з воєнним станом, які змістили пріоритети для кожного, хто перебуває у зоні воєнних дій у бік першочергових гарантій безпеки для життя та здоров`я, вони у своїй сукупності є поважними причинами, які перешкодили позивачу вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщина, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України суд має надати йому додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, який відповідно до загального принципу цивільного законодавства, розумності, добросовісності та справедливості колегія суддів визначає терміном у три місяці.

Оскільки вищевказані обставини підтверджують тому факт, що ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Золотоноша Черкаської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Харкові, та він є батьком ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Харкові, колегія суддів вважає за необхідне встановити цей юридичний факт, на підставі якого позивач має право у безспірному нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка відкрилася після смерті його батька, ОСОБА_4 .

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити , а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Куксова Віталія Вікторовича задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про прийняття спадщини та про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Золотоноша Черкаської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Харкові, є батьком ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Харкові.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 терміном в три місяці.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.