Справа № 446/638/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа № 466/638/23

Провадження №2/446/405/23

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, в якій позивач просять суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом своєї бабці ОСОБА_2 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини, що відкрилась після смерті його бабці входить житловий будинок АДРЕСА_1 , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті. Проте, через відмову державного нотаріусу у вчиненні нотаріальних дій змушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 27.03.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.05.2023 справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду його представник - адвокат Мельник Л.І. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області в судове засідання також не з`явився, однак на адресу суду надіслав листа № 980/03-15 від 04.05.2023, в якому просить розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечує.

За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 15.10.2021 Прибужанівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №53 (а.с.6).

Згідно витягу з погосподарської книги №53 від 16.02.2023 виданої Прибужанівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, про те, що ОСОБА_2 була головою колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , яка прописана і проживала одна (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 30.01.1990, будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 (а.с.10).

На випадок своєї смерті, ОСОБА_2 13.10.2021 склала та підписала заповіт, який посвідчено Прибужанівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області. Згідно з цим заповітом, вона заповіла своєму онукові ОСОБА_1 все належне їй майно (а.с.9).

Разом з тим, як видно з довідки №154 від 14.06.2023 виданої Прибужанівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала разом з онуком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане також підтверджується відповіддю на запит суду Кам`янка-Бузької міської ради №1296/03-15 від 13.06.2023.

Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 16.02.2023 приватним нотаріусом Львівського РНО Робак Л.А. йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини (а.с. 8).

Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України.

Підставою даного позову є те, що позивач будучи мобілізованим, який проходить службу в лавах Збройних сил України пропустив строк через пропущений термін на прийняття спадщини, а тому позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

До складу спадщини, як визначено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановив суд, позивач є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 .

Водночас, з наданих позивачем письмових доказів, суд встановив, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 відноситься право спадкодавця на житловий будинок, який згідно виписки з погосподарської книги відносився до типу колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_2 , який залишився неохоплений спадщиною.

У Постанові Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Так як судом встановлено, що покійна ОСОБА_2 була головою і єдиним членом колгоспного двору станом на 15.04.1991р., а тому вона була власником цього майна, яке на даний час повинно перейти до позивача як її спадкоємця.

Також суд враховує наявність у позивача перешкод у оформленні своїх спадкових прав, що підтверджується відмовою нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав пропуску строку для прийняття спадщини.

Проте, судовим розглядом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем до майна ОСОБА_2 проживав з нею на момент смерті, що доводиться даними органу місцевого самоврядування від 12.06.2023.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що позивач довів в суді факт його постійного проживання зі спадкодавцем, то суд дійшов висновку, що спадщину він прийняв. А тому посилання нотаріуса на пропущенний строк прийняття спадщини є безпідставні.

Проте, на переконання суду позивач навіть за таких умов позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкове майно, а саме будинковолодіння в АДРЕСА_1 , належить до колгоспного двору і відомості про таке відсутні в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно.

Як вказано у п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

У зв`язку з цим, позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом майна ОСОБА_2 , позбавлений в позасудовому порядку права на оформлення своїх спадкових прав і підставно звернувся до суду з даним позовом.

Позивачем доведено, що спірне спадкове майно дійсно належало померлій ОСОБА_2 , яка в свою чергу за життя заповіла все своє майно ОСОБА_1 , позивачу у справі, а тому, вимоги позивача підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 26.06.2023.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) .

Відповідач: Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, м.Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, 2).

Суддя Т.І.Котормус