Провадження 2/127/3903/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє батько ОСОБА_1 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Павлічено Ганни Вікторівни про визнання правочину недійсним та зобов`язання укласти договір іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

До суду 20.12.2023 року надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_3 про відмову від позову та закриття провадження у справі, а також позивач просить суд повернути 50 % сплаченого судового збору сплаченого при подачі позову з державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи та ознайомившись із клопотанням представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Як визначено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Так, 20.12.2023 року представником позивач через систему «Електронний суд» подана до суду письмова заява від 20.12.2023 року про відмову від позову, яка прийнята судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Як передбачено частинами 1-3статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи необмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд роз`яснює наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтею 256 ЦПК України. Так, ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Підстав для неприйняття заяви про відмову від позову судом не встановлено, оскільки наразі відсутні причини та підстави для захисту його прав судом, а тому провадження у справі підлягає до закриття, відповідно до поданої представником позивача заяви, датованої 20.12.2023 роком.

Крім того, у заяві представником позивача зазначено, що наслідки закриття провадження їм відомі та зрозумілі.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст.255 ЦПК України).

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону №3674-VІ.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Частиною першою статті 9 згаданого Закону передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст.142 ЦПК України).

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, а в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті,- повністю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182. Відповідно до п.5 зазначеного порядку,у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, яке набрало законної сили, засвідчена належним чином.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»).

Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом №3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Крім того, як передбачено п. 44 вище зазначеної постанови, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, підлягає до повернення позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а саме 2819 грн. 00 коп., оскільки справу провадженням закрито на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Розглянувши клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, а також про повернення судового збору, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, оскільки їх зміст не суперечать вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 49, ч. 1 ст. 142, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 256, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача за довіреністю Паламарчука Олександра Петровича задовольнити.

Прийняти відмову позивача Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» від позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє батько ОСОБА_1 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Павлічено Ганни Вікторівни про визнання правочину недійсним та зобов`язання укласти договір іпотеки.

Провадження у цивільній справі за позовом Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє батько ОСОБА_1 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Павлічено Ганни Вікторівни про визнання правочину недійсним та зобов`язання укласти договір іпотеки закрити у зв`язку з відмовою від позову.

Повернути Комунальній організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» за рахунок коштів Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а саме 2819 гривень 00 копійок, згідно квитанції до платіжної інструкції №7 від 30.08.2023 року.

Виконання ухвали доручити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькій області (вулиця Пирогова, 29, м. Вінниця, Вінницька область, 21018).

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: