РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року

м. Рівне

Справа № 565/1580/21

Провадження № 22-ц/4815/431/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Русіної Тетяни Сергіївни на заочне рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 березня 2022 року (ухвалене у складі судді Бренчук Г.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду в сумі 74 092 грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00 коп..

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 26 квітня 2021 року ОСОБА_2 керуючи належним йому автомобілем по території авто мийки, що знаходиться на вул. Теплична в м. Вараш, під час руху заднім ходом не впевнився у відсутності перешкоди та зачепив дзеркалом заднього виду шланг-пантограф поворотний даної авто мийки. У результаті даної дорожньої-транспортної пригоди пошкоджено конструкцію належної йому авто мийки, чим спричинено для нього матеріальну та моральну шкоду. Просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача завдану йому матеріальну та моральну шкоду.

Заочним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 березня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 74 092 грн. 00 коп. майнової шкоди, 2 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, 830 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Позивач подав суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди його майну відповідачем та розмір завданої шкоди, який складає 74 092 грн. 00 коп.. Щодо вимог про стягнення 10 000 грн. моральної шкоди, то суд вказав, що позивачем не наведено достатніх підстав та доказів в обґрунтованість заявленої суми моральної шкоди. Зважаючи на характер страждань, обсяг заподіяної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважав, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в розмірі 2 000 грн..

Не погоджуючись із заочним рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Русіна Т.С. оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено відповідача про дату та час розгляду справи, а тому місцевий суд не вправі був здійснювати її заочний розгляд. Також зазначає, що авто мийка самообслуговування належить на праві приватної власності ОСОБА_1 згідно договору підряду №23/04 від 28.04.2021 року, яким обґрунтовується позов, укладений між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ "ВАРАШРЕМБУД". Разом з цим, позивачем у справі є ОСОБА_1 , як фізична особа, а не як підприємець. Матеріали справи не містять доказів про нанесення майнової шкоди та моральної шкоди саме фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 , а тому місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позову. При цьому, вважає, що розмір майнової та моральної шкоди не підтверджений належними та допустимими доказами.

Просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомийки самообслуговування на 4 пости, яка розташована в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 61691774.

Згідно постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 червня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Вказана постанова набрала законної сили 13 липня 2021 року, а тому у відповідності до положень ст. 82 ЦПК України, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У постанові зазначено, що ОСОБА_2 26 квітня 2021 року, керуючи належним йому автомобілем марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_1 , по вул. Теплична в м. Вараш, Рівненської області, на авто мийці Н2О під час руху заднім ходом не впевнився у відсутності перешкоди та зачепив дзеркалом заднього виду шланг - пантограф поворотний. В результаті ДТП автомобіль марки «Volkswagen Transporter» отримав механічні пошкодження, а також пошкоджено конструкцію автомийки. Після цього ОСОБА_2 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10 А ПДР України.

28 квітня 2021 року ФОП ОСОБА_1 (замовник) та ТОВ «Варашрембуд» (підрядник) уклали договір підряду № 23/04 за умовами якого замовник доручає, приймає та оплачує, а генпідрядник на власний ризик забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації (проектних рішень) та умов договору надання послуг по об`єкту «Поточний ремонт обладнання автомийки по дорозі Теплична 1-а». Перелік робіт, що виконуються генпідрядником за видами та об`ємами, визначаються у проектній документації та кошторисом підписаним двома сторонами.

У п.3.1 договору зазначено, що договірна ціна є приблизною, динамічною на весь обсяг робіт, визначається на основі розрахунку (договірна ціна та локальний кошторис) і складає 74 092 грн. 00 коп.

Згідно локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 вартість поточного ремонту обладнання автомийки по дорозі Теплична 1-а складає 74 092 грн. 00 коп.

21 травня 2021 року замовник та підрядник підписали акт приймання виконаних будівельних робіт № 23/04.

З метою врегулювання з відповідачем питання про відшкодування шкоди позивач направив відповідачу вимогу від 23 вересня 2021 року у якій просив сплатити на його користь майнову шкоду в сумі 74 092 грн. 00 коп. завдану внаслідок пошкодження автомийки самообслуговування та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00 коп. Конверти із вимогою, яка направлялась відповідачу повернулись позивачу з відміткою про невручення, причина невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відмовився».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення ушкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 постанови №4 пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року встановлено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та доведеність позовних вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди у розмірі 74 092 грн. 00 коп..

При цьому, стороною відповідача подані позивачем докази не спростовано, жодних інших доказів у спростування розміру спричиненої шкоди не надано. Сама по собі обставина того, що відповідач не згоден із розміром спричиненої шкоди, без надання доказів у спростування таких обставин справи, не заслуговує на увагу та не може бути врахована, так як є припущеннями відповідача та фактично зводиться до переоцінки доказів позивача.

Також колегія суддів погоджується із визначеним місцевим судом розміром моральної шкоди, яка безумовно завдана позивачу внаслідок протиправного пошкодження його майна відповідачем, що призвело до втрати спокою та душевної рівноваги через нервові хвилювання, які пов`язанні з пошкодженням авто мийки, її простою та неотримання доходу від її роботи.

Покликання апелянта на те, що замовником у договорі підряду був ФОП ОСОБА_1 , а не фізична особа ОСОБА_1 , за обставин даної справи немає правового значення і не спростовує факту завдання шкоди майну, власником якого є ОСОБА_1 ..

Також апеляційний суд не вбачає порушень норм процесуального права в частині повідомлення відповідача про розгляд справи судом першої інстанції.

ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся місцевим судом про місце, день і час слухання справи за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак поштова кореспонденція була повернута до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, постанові Верховного Суду у справі №760/25978/13-ц від 30 листопада 2022 року.

Крім того, інформація про дату розгляду справи також була відображена на офіційному веб-порталі Судової влади України на сторінці Кузнецовського міського суду Рівненської області в розділі «Список справ, призначених до розгляду».

Суд першої інстанції виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи, по своїй суті зводяться до незгоди скаржника із висновками суду та ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Русіної Тетяни Сергіївни залишити без задоволення, а заочне рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 березня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.