Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2918/23
Провадження № 2-о/945/62/23
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2023 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В.., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті, -

встановив:

01 грудня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту смерті її колишнього чоловіка та батька двох її неповнолітніх дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременівка, Володарського району Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Тополине, Маріупольського району Донецької області, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник посилається на те, що при зверненні ним до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , йому було письмово відмовлено в отриманні свідоцтва про смерть, оскільки ним не надано жодного документу, які зазначені в переліку документів, згідно з пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

На підставі викладеного вище, заявник ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті, в порядку окремого провадження, з метою отримання свідоцтва про смерть її колишнього чоловіка та батька двох її неповнолітніх дітей, ОСОБА_2 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 945/2918/23.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився.

Суд дослідив у судовому засіданні надані заявником письмові докази, і дійшов такого.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , яка 16 червня 2023 року змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , укладаючи шлюб із ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04 грудня 2017 року було розірвано рішенням Володарського районного суду Донецької області, що набрало законної сили 15 грудня 2017 року (а. с. 13, 14).

Раніше у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_6 і ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_7 .

ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження: серії НОМЕР_2 ; серії НОМЕР_3 (а. с. 19, 21).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1-3 ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 8) ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

До заяви заявник додав копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременівка, Володарського району Донецької області, громадянина України, який помер у селі Тополине, Маріупольського району Донецької області України, серії НОМЕР_4 , яке видане заявнику на тимчасово окупованій території України (а.с. 18).

Вказаний документ виданий на тимчасово окупованій території України є недійсними й відповідно не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена, Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (далі - Закон) тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Датою початку тимчасової окупації російською федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року.

Згідно зі ст. 3 Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку; надра під територіями, зазначеними упунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

На адміністративній межі між тимчасово окупованою територією та іншою територією України Кабінетом Міністрів України може запроваджуватися тимчасовий прикордонний контроль.

Лінія зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану.

У зв`язку з наведеним вище, а також враховуючи те, що підставою для видачі свідоцтва про смерть є лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, форми яких затверджені Міністерством охорони здоров`я України, отримати які заявник можливості не має, оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кременівка, Володарського району Донецької області, громадянин України, помер у селі Тополине, Маріупольського району Донецької області України, на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим на даний час заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть колишнього чоловіка, батька її дітей, на території України.

Таким чином, документ, наданий заявником на підтвердження факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, виданій органами окупаційної влади хоча і містить інформацію, що пітверджує факт смерті особи, однак, за формою та змістом не відповідає вимогам українського законодавства, а тому не може бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.

Не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, оскільки село Тополине, Маріупольського району Донецької області наявне серед «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з подальшими змінами.

Частиною 1 статті 17 Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременівка, Володарського району Донецької області, громадянина України, породжує юридичні наслідки для заявника, яка діє в інтересах його неповнолітніх дітей, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременівка, Володарського району Донецької області, громадянина України, на тимчасово окупованій території України, у селі Тополине, Маріупольського району Донецької області України, є встановленим.

З огляду на те, що єдиною підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 є рішення суду про встановлення факту смерті, суд вважає вимоги заявника обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ч. ч. 4, 5 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за міс Керуючись ч. 1 ст. 81, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 293 - 294, ч. 2 ст. 315, ст. ст. 316, 317 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременівка, Володарського району Донецької області, громадянина України, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Тополине, Маріупольського району Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременівка, Володарського району Донецької області України, громадянина України, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Тополине, Маріупольського району Донецької області, Україна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова