ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2023 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.
при секретарі судового засідання: Нагорняк Г.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Паприцький А.А. про визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню ,-
за відсутності сторін,
Короткий зміст позовних вимог:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Паприцький А.А. про визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню.
19.10.2019 року, ОСОБА_1 дійсно звертався до ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». На підставі її звернення, було оформлено Договір №19.10.2019-100002143 від 19.10.2019 року. Однак ні 19.10.2019 року, ні у пізніший термін, кошти ОСОБА_1 не надходили, а тому вона вважала що Договір не укладений, адже не виконана істотна умова Договору -не надані кошти. Між ОСОБА_1 та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» не існувало жодних договірних зобов`язань, оскільки на вказану Заяву (пропозицію), їй так і не було перераховано кошти та відповідно термін договору сплив.
Вважає, що вчинений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки оскаржуваний ним виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій та вимог ЦК (ЦПК) України.
Нотаріусом, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її ним, що унеможливило подання ним нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.
Тому на даний час існує спір не тільки щодо існування заборгованості за кредитним договором, а існування самого кредитного договору, тому заборгованість не є безспірною.
Також, з моменту звернення до ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 19.10.2019 року і до моменту звернення з даним позовом до суду ОСОБА_1 не отримувала жодної письмової вимоги (повідомлення) від Кредитора ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» щодо необхідності погашення заборгованості за договором від 19.10.2019 року.
Тому, жодним чином не визнає розмірів заборгованості нарахованої Відповідачем, у тому числі відсотків, оскільки ОСОБА_1 позбавлена будь-якої інформації як зі сторони первісної фінансової установи, щодо кредитних зобов`язань, так і від Відповідача. Більше того, Відповідачем - ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» їй не надсилалось жодних листів чи навіть усних повідомлень з вимогою погасити кредит чи усунути порушення за кредитним договором.
З огляду на те, що Позивача не повідомляли про існуючу заборгованість, і тим більше про намір Відповідача стягнути заборгованість через Виконавчий напис нотаріуса - Позивача було повністю позбавлено можливості надати як Відповідачу, так і нотаріусу будь-які письмові заперечення щодо вчинення Виконавчого напису, звернутись із вимогою надати документи, які підтверджують заборгованість, тощо.
Стислий виклад позицій сторін:
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак від нього поступила письмова заява в якій просили справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Зазначив, що нотаріус вчинив виконавчий напис в порушення вимог ст.87,88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки заборгованість не є безспірною. Тому просив, визнати виконавчий напис таким що не підлягає виконанню. Також стягнути з відповідача в користь позивача сплачені судові витрати по справі.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» повторнов судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення засідання повідомлявся завчасно належним чином. Про проведення судового засідання відповідач також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав.
Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Паприцький А.А. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином, рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки не повідомили, заяви про слухання справи у їх відсутності не поступало.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.3 ст.223 ЦПК.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті та зупинено стягнення по виконавчому провадженні.
Відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом:
19.10.2019 року від Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» була пропозиція укласти Кредитний договір ОСОБА_1 (а.с. 14-19).
На підставі звернення ОСОБА_1 було оформлено Договір № 19.10.2019-100002143 від 19.10.2019 року (20-21).
Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Паприцький А.А.
30.07.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Паприцький А.А. відкрив виконавче провадження ВП № 69528128 від 30.07.2022 року (а.с. 10-11).
Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
В оспорюваному виконавчому написі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, посилається на ст. ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та на п.2 Переліку за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.
Відповідно до положень ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус.
Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.
Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесеннязмін допереліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.
Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат»,Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.
Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна керувалася законодавством визнаним не чинним, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2ст. 87 Закону України «Про нотаріат».
Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
У п.10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.
Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.
Верховний суд України у справі за № 6-887цс17висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно про інформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення-письмової вимоги про усунення порушення (письмовепові домлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
З позовної заяви вбачається, що позивачу ОСОБА_1 жодної письмової вимоги про усунення порушень від Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», а також від приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, надіслано не було. Також розрахунку, графіків платежів за період з 02.11.2019 року по 01.12.2021року по кредитному договору № 19.10.2019-100002143 від 19.10.2019 року та самого кредитного договору № 19.10.2019-100002143 від 19.10.2019 року надано не було.
Також відповідачем суду не надано Кредитний Договор № 19.10.2019-100002143 від 19.10.2019 року , на підставі якого Відповідач, як Стягувач міг стягнути заборгованість.
Вказані обставина відповідачем не спростовані.
Наведені обставини вказують на те, що розмір заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.
Щодо стягнення судових витрат.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при подачі позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, сплатив судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (а.с. 49), суд повністю задоволив позов.
Тому необхідно стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати по справі.
Позивач прохала стягнути з відповідача понесені нею витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ч.2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В матеріалах справи міститься договір доручення від 13.05.2023 року про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Філатової А.В. та Голуб Н.Ю.(а.с. 24)
Згідно попереднього розрахунку суми судових витрат позивач планує понести судові витрати в сумі 6000,00 грн витрати на правову допомогу (а.с.23).
Згідно акту-прийому передачі виконаних робіт за договором, адвокат Філатова А.В. надав, а позивач ОСОБА_1 прийняла послуги з правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи та сплатила їх в сумі 6000,00 грн. (а.с. 25).
З огляду на зміст викладених норм чинного законодавства України, виконуючи положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України та враховуючи оцінені судом докази щодо понесення стороною позивача витрат пов`язаних з розглядом справи і встановлені судом обставини стосовно дійсного понесення судових витрат , суд прийшов до висновку, що сума судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 6000,00 грн відповідає заявленим в попередньому (орієнтовному) розрахунку, співмірною із складністю справи, часом витраченим адвокатом і обсягом наданих ним послуг.
Тому суд приходить до висновку про необхідність відшкодування судових витрат з відповідача в користь позивача у розмірі 6000,00 грн на професійну правничу допомогу.
Висновки суду.
З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, однак нотаріус зазначені обставини не прийняв до уваги, вимоги позивачу про усунення порушень до моменту вчинення виконавчого напису не було направлено, під час видачі оскаржуваного виконавчого напису нотаріус керувався визнаним не чинним законодавством, що в свою чергу є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачаТовариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 1073,60 грн. сплаченого судового збору за позовну заяву та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 7073.60 грн. сплачений судових витрат по справі.
На підставі ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999 року та керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Паприцький А.А. про визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню задоволити.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду.
Повний текст рішення суду складений 20 грудня 2023 року .
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, юридична адреса реєстрації: м.Київ бульвар Лесі Українки, 9/134.
Суддя Солодовніков Р.С.