Провадження № 2-з/202/149/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

18 грудня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря Травкіної В.Р., розглянувши матеріали заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІН ЛТД", департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Дніпровської міської ради звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІН ЛТД", департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права власності на майно.

Представником Дніпровської міської ради подано також заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, мiна, найм, виділ відчуженню, реалізації, передачі іншим особам часток тa інше) по переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: пункт заправки автомобілів зрідженим газом: операторська літери A-1, основна площа 10,9 кв.м., загальна площа 12,5 кв.м.; ганок літ. А, площею забудови 1,3 кв.м.; гараж літ Б, площею забудови 23,9 кв.м., вбиральня літ. Д, площею забудови 1,0 кв.м.; навіс літ. Е, площею забудови 9,3 кв.м.; навіс літ. Ж, площею забудови 174,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі на нерухоме майно, а саме: пункт заправки автомобілів зрідженим газом: операторська літери А-1, основна площа - 10,9 кв.м., загальна площа 12,5 кв.м.; ганок літ. А, площею забудови 1,3 кв.м.; гараж літ Б, площею забудови 23,9 кв.м., вбиральня літ. Д, площею забудови 1,0 кв.м.; навіс літ. Е, площею забудови 9,3 кв.м.; навіс літ. Ж, площею забудови 174,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що предметом пред`явленого в справі позову є вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести наступні самочинно побудовані об`єкти (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101): пункт заправки автомобілів зрідженим газом: операторська літери А-1, основна площа - 10,9 кв.м., загальна площа - 12,5 кв.м.; ганок літ. А, площею забудови 1,3 кв.м.; гараж літ Б, площею забудови 23,9 кв.м., вбиральня літ. Д, площею забудови 1,0 кв.м.; навіс літ. Е, площею забудови 9,3 кв.м.; навіс літ. Ж, площею забудови 174,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та скасування відповідної реєстраційної дії. Наявність самочинних споруд по АДРЕСА_1 створює перешкоди Дніпровській міській раді у реалізації права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном земельною ділянкою. Право власності на спірний об`єкт нерухомого майна на теперішній час оспорюється міською радою, накладення обтяження на майно, дає підстави для обґрунтованих припущень, що до закінчення розгляду даної справи майно, може бути відчужено відповідачем.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Предметом позову по даній справі є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести наступні самочинно побудовані об`єкти (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101): пункт заправки автомобілів зрідженим газом: операторська літери А-1, основна площа - 10,9 кв.м., загальна площа - 12,5 кв.м.; ганок літ. А, площею забудови 1,3 кв.м.; гараж літ Б, площею забудови 23,9 кв.м., вбиральня літ. Д, площею забудови 1,0 кв.м.; навіс літ. Е, площею забудови 9,3 кв.м.; навіс літ. Ж, площею забудови 174,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та скасування державної реєстрації права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна, та невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, оскільки відповідач може відчужити на користь третіх осіб зазначене нерухоме майно під час вирішення спору.

Невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду, оскільки майно відповідача, яке є предметом спору, може бути відчужене у будь-який час.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відчутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Суд вважає, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо вказаного майна, та таким, що відповідає ефективному захисту прав позивача, не порушуючи при цьому балансу інтересів сторін, а тому заява Дніпровської міської ради підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІН ЛТД", департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права власності на майно задовольнити частково.

Заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме пункту заправки автомобілів зрідженим газом: операторська літери A-1, основна площа 10,9 кв.м., загальна площа 12,5 кв.м.; ганок літ. А, площею забудови 1,3 кв.м.; гараж літ Б, площею забудови 23,9 кв.м., вбиральня літ. Д, площею забудови 1,0 кв.м.; навіс літ. Е, площею забудови 9,3 кв.м.; навіс літ. Ж, площею забудови 174,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101)

У іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда