Справа №345/6123/23
Провадження № 2/345/1479/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Свою позовну заяву мотивує тим, що її батько ОСОБА_3 проживав у своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 . Разом із батьком проживала і вона із своєю сім`єю. Ще за життя її батько вирішив зробити на неї заповіт від 15.05.2003 на все своє майно, яке йому буде належати на час смерті.

19.02.2012 помирає її батько ОСОБА_3 , провівши його похорони, вона продовжувала проживати у вищевказаному будинковолодінні по даний час. Так як вона постійно до смерті батька проживала з ним, то до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом мала право звернутись у будь-який час, тому звернулася з такою заявою вже після 6-ти місяців, а саме: 09.11.2019. З цього приводу нотаріусом була заведена спадкова справа. Спадщина, яку вона приймала від батька, складалась із земельної та будинковолодіння, в якому вони всі проживали. Оскільки на земельну ділянку були всі правовстановлюючі документи, і їй потрібно було отримати виплати за оренду пая грошові виплати, то пріоритетом було перше оформити спадщину по земельній ділянці, а для оформлення спадщини на будинковолодіння, в якому вона проживає, потрібний був час для зібрання всіх правовстановлюючих документів, тому нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.12.2019, а питання спадщини по будинковолодінні вони тоді не вирішували. Зібравши всі правовстановлюючі документи, які були в спадкодавця на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , вона звернулась до нотаріуса, який, вивчивши подані нею документи на будинковолодіння, виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на право власності на вищевказане будинковолодіння за спадкодавцем ОСОБА_3 . У зв`язку з цим вона змушена звернутись із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 на дане будинковолодіння. Вважає, що є всі підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Представник позивачки адвокат Кобзан Р.М. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи за відсутності сторін та підставі наданих доказів. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, оскільки позивачка прийняла спадщину його дідуся ОСОБА_3 , який склав на неї заповіт. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 12.12.2023 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

15.12.2023 відповідач на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, оскільки позивачка прийняла спадщину його дідуся ОСОБА_3 , який склав на неї заповіт. Розгляд справи просить проводити без його участі.

21.12.2023 представник позивачки адвокат Кобзан Р.М. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи за відсутності сторін та підставі наданих доказів. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що представник відповідача позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.02.2012 (а.с. 10).

Факт родинних відносин між позивачкою та відповідачем, який є її сином, а також померлим ОСОБА_3 , який є батьком позивачки та дідусем відповідача, підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.2019, Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 25.11.2015 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 22.05.1987 (а.с. 4-5, 8).

Відповідно до заповіту від 15.05.2003, посвідченого секретарем виконкому Войнилівської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі за № 150, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 все майно, що буде належати йому на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося (а.с. 16), водночас, реєстрація вказаного заповіту підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 12568494 (а.с. 9).

Згідно з довідкою Войнилівської селищної ради від 05.11.2019 № 2405 згідно записів погосподарського обліку Войнилівської селищної ради за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,87 га. В спадковому будинку проживали і проживають ОСОБА_3 , голова двору, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , дочка - проживає по даний час, ОСОБА_2 , онук - проживає по даний час, ОСОБА_4 , онук - проживає по даний час. Заповіт від імені ОСОБА_3 у виконкомі Войнилівської селищної ради посвідчувався 15.05.2003, зареєстрований в реєстрі за № 150, не змінювався і не відмінявся (а.с. 17).

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Лесюка П.В. зі заявою від 09.11.2019 № 485 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який залишив на її ім`я заповіт (а.с. 15).

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 58795774 від 18.12.2019 приватним нотаріусом Лесюком П.В. було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с. 12).

18.12.2019 приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесюком П.В. спадкоємцю зазначеному в заповіті ОСОБА_3 його доньці ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НВО № 034571 на земельну ділянку, площею 0,8735 га, кадастровий номер: :08:001:0143 (а.с. 11), та за позивачкою 18.12.2019 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 193677266 (а.с. 13).

Постановою приватного нотаріуса Лесюка П.В. № 430/01-31 від 07.11.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно спадкодавця ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно з випискою з погосподарської книги № 8 ст. 79, номер об`єкта погосподарського обліку 03-0136-1 Войнилівської селищної ради, виданої Войнилівської селищною радою за № 330 від 12.10.2023 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав померлому ОСОБА_3 (а.с. 20).

На спадковий будинок за адресою АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 16.10.2023, згідно з яким вказаний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами побудований у 1974 році (а.с. 21-24), а його інвентаризаційна вартість станом на 16.10.2023 становить 126160,00 грн., що підтверджується довідкою № 17384 від 16.10.2023, виданою ФОП ОСОБА_5 (а.с. 25).

Таким чином між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, вбачається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається зі ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не завила про відмову від спадкового майна.

Крім позивачки, інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадкового майна не відмовлялася, а відповідач не подавав заяви про прийняття спадщини, не оформлював своїх спадкових прав, а навпаки позов визнав, а також, беручи до уваги те, що позивачка не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за позивачкою в порядку спадкування право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1217, 1220, 1223, 1241, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: