КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 червня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 824/87/23

номер провадження: 22-ск/824/33/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Верланова С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» суму боргу у розмірі 114 997 грн 05 коп., а також витрати пов`язані з розглядом справи у третейському суді в сумі 1 549 грн 97 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суджу міста Києва від 19 травня 2014 року на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2014 року видано виконавчий лист.

19 червня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування зазначеного рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2014 року.

У цій заяві ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування рішення третейського суду, посилаючись на те, що вона не була належним чином повідомлена про дату час і місце судового засідання? на якому була постановлена ухвала Дніпровського районного суджу міста Києва від 19 травня 2014 року про видачу виконавчого листа на виконання оскаржуваного рішення третейського суду від 13 січня 2014 року. Вказує, що копію цієї ухвали від 19 травня 2014 року було отримано її представником лише 31 березня 2023 року. Також зазначає, що вона не брала участі у третейському розгляді даної справи Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що заява підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

Порядок оскарження рішення третейського суду регулюється нормами Закону України «Про третейські суди» та ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.454 ЦПК України.

Стаття 2 Закону України «Про третейські суди» визначає, що сторонами третейського розгляду є позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред`явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідачами є фізичні та юридичні особи, до яких пред`явлено позовні вимоги.

Згідно з ч. 5 ст. 42 ЦПК України у справах про оскарження рішення третейського суду, оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу та про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу учасниками справи є учасники (сторони) третейського розгляду, особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, а також сторони арбітражного розгляду.

Із доданих ОСОБА_1 до заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2014 року документів вбачається, що вона була відповідачкою у третейській справі, тобто стороною третейського розгляду.

Згідно з ч.4 ст.51 Закону України «Про третейські суди» заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Закон України «Про третейські суди» не містить норми про можливість поновлення пропущеного строку на оскарження рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 454 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: 1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; 2) особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Заява подана після закінчення строку, встановленого частинами п`ятою або шостою цієї статті, повертається (ч. 7 ст. 454 ЦПК України).

Оскаржуване рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків було ухвалено 13 січня 2014 року, ОСОБА_1 була відповідачкою у третейській справі, тому строк на оскарження цього рішення для неї закінчився 13 квітня 2014 року.

Однак, із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Київського апеляційного суду 15 червня 2023 року, тобто поза межами строку, встановленого ст. 454 ЦПК України та ч.4 ст.51 Закону України «Про третейські суди».

Разом з цим, положення ст.454 ЦПК України не передбачають можливості поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Частина 7 ст.454 України містить імперативну норму, якою встановлено наслідки подання такої заяви після встановленого частинами п`ятою або шостою цієї статті строку.

Отже, строк, передбачений п.1 ч.5 ст.454 ЦПК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є безумовною підставою для повернення поданої заяви.

Іншого порядку обчислення строку на оскарження рішення третейського суду процесуальне законодавство не містить.

Зазначена правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 23 січня 2020 року у справі №824/207/19 (провадження №61-20960ав19), від 6 лютого 2020 року у справі №824/2758/19 (провадження №61-21418ав19) та від 21 травня 2020 року у справі №824/19/20 (провадження №61-4015ав20).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до п.2 резолютивної частини рішення Другого сенату Конституційного Суду України № 2-р(II)/2022 від 6 квітня 2022 року, пункт 1 частини п`ятої, частина сьома статті 454 Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Згідно з ч.1 ст.152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (ч.2 ст.152 Конституції України).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану продовжено Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, 17 травня 2022 року №341/2022 з 25 травня 2022 року на 90 днів, 12 серпня 2022 року № 573/2022 з 23 серпня 2022 року на 90 днів, 07 листопада 2022 року № 757/2022 з 21 листопада 2022 року на 90 діб, від 06 лютого 2023 року № 58/2023 з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, від 01 травня 2023 року № 254/2023 з 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, на час подання ОСОБА_1 заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2014 року, ч.7 ст.454 ЦПК України не втратила свою чинність, а тому підлягає застосуванню.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до вимог ст.454 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2014 року слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 454 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов