КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7932/2023
справа №367/6972/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Бабенка Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року та на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року, ухвалені під головуванням судді Карабаза Н.Ф.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову вказує, що 26 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дитина - ОСОБА_3 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 травня 2021 року шлюб між подружжям розірвано.

Зазначає, що після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю, яка займається її вихованням та утриманням.

Вказує, що дитині встановлено діагноз «Первазивний розлад розвитку. Гіперкінетичний розлад з затримкою розвитку експерсивного та рецептивного мовлення; (ЗНМ І рівня), стереотипними рухами, когнітивною недостатністю, що відповідає помірній розумовій відсталості».

Відповідно до довідки №308, виданої Управлінням соціальної політики Бучанської міської ради від 18 березня 2021 року, позивачці призначена допомога на дитину з інвалідністю у розмірі 1769,00 грн.

Вказує, що з урахуванням медичних рекомендацій щодо лікування, дитина потребує значних витрат.

Відповідно до медичних рекомендацій дитина відвідує Центр психологічної допомоги «Рівновага» - вартість перебування дитини у корекційній групі складає на місяць 16 500,00 грн за - неповний день та 21 000,00 грн за повний день.

Для лікування та розвитку дитини додатково необхідні заняття в басейні та спортивній школі, а також заняття для поліпшення моторики та творчого розвитку, які потребують спеціальних матеріалів (наприклад, малювання, рукоділля, спеціальні книги, прописи, тощо).

Вказує, що за період 7 місяців позивачкою здійснено щонайменше такі витрати на належне утримання дитини, з урахуванням всіх його індивідуальних потреб:

- безглютенове харчування - 6488,81 гривень;

- взуття та одяг (включно із ортопедичними, відповідно до медичних рекомендацій) - 4637,96 грн;

- матеріали для поліпшення моторики та творчості - 2308,55 грн;

- ліки (базове, основне лікування) - 11341,00 грн;

- басейн - 11660 грн;

- послуги за навчання у спортивній школі - 3600,00 грн;

- ліки (сезонні захворювання) - 5375,75 грн;

- консультація отоларинголога та лікування - 909,67 грн;

- вакцинація - 1745,00 грн.

Вказує, що загалом сплатила 48 066,74 гривень.

Окрім цього, оплата за навчання в спеціалізованому дитячому садку за вказаний період склала 104 825,00 гривень.

Сумарно за 7 місяців позивачкою витрачено 152 891,74 грн на утримання дитини.

Наразі середньомісячні додаткові витрати на утримання дитини складають щонайменше 21 841,68грн.

Вказує, що протягом вказаного періоду оплата за спеціалізований дитячий садок здійснювалась відповідно до пункту 4.2 Правил прийому та роботи з дітьми в корекційних групах денного перебування в Центрі психологічної допомоги «Рівновага», в розмірі 16 500,00 грн за перебування дитини у корекційній групі з 8:40 год до 13.00 год 5 разів у тиждень.

З 2021 навчального року дитина вступила до 1 класу школи «Рівновага», де навчатиметься з 8:00 год до 13:00 год 5 разів на тиждень, відтак оплата за навчання складатиме в сумі 16500 грн. Отримані знання та здобуті навички будуть оцінюватися два рази на рік (екстернат), згідно з Договором з Центром освіти «Оптіма». Згідно з укладеним договором, ця послуга оцінюється в 10 125,00 грн на один навчальний рік.

Вказує, що відповідач є військовослужбовцем та отримує стабільний та регулярний дохід, у власності має нерухоме та рухоме майно.

Відтак, позивачка уважає, що матеріальне становище відповідача є задовільним та достатнім для того, щоб сплачувати аліменти та додаткові витрати на дитину у необхідному розмірі.

Вказує, що витрати, пов`язані з розглядом справи, складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі, яка станом на момент звернення до суду з позовом складає 6 500,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 6 000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття;

стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 у розмірі 16 500,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.

07 лютого 2023 року Ірпінський міський суд Київської області позов задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 5 000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 16 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В решті позовних вимог відмовив.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 700,00грн.

Не погодившись з ухваленими судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні позовних вимог та розміром стягнутих судових витрат, адвокатом Бабенком Ю.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Посилається на тривалий розгляд справи, оскільки перше судове засідання призначено на 11 листопада 2021 року, останнє на 07 лютого 2023 року.

Вказує, що до початку розгляду справи по суті, позивачка двічі надала пакети документів на підтвердження суми додаткових витрат, які вона несе на лікування, приватні консультативи, реабілітаційні послуги та безглютенове харчування для дитини.

Вказує, що ціни постійно ростуть, особливо в теперішніх кризових умовах, а тому розмір додаткових витрат не може змінюватись у меншу сторону.

Звертає увагу, що суд першої інстанції встановив та визнав особливі обставини, що вимагаються додаткових витрат на лікування дитини, проте робить висновок про відмову у їх стягненні.

Уважає, що позивачкою доведено той факт, що відповідач фінансово спроможний гідно забезпечувати свою дитину та сплачувати на її утримання аліменти та додаткові витрати у сумі необхідній для її гармонійного розвитку.

Вказує, що ненадання точного розрахунку здійснених відповідачем витрат не є підставою для відмови у задоволенні вимоги про стягнення додаткових витрат та зменшення суми аліментів.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 16500,00 грн; в частині відмови у стягненні на з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1000,00 грн скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці вимоги задовольнити повністю.

Не погодившись з додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року, скаржник вказує, що твердження суду про завищені години є безпідставними.

Посилається на неодноразове відкладення розгляду справи, коли адвокат вже прибув до суду та очікував початку засідання.

Посилається на те, що матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення чи відмови в компенсації витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

В обґрунтування наведеного, посилається на правові висновки Верховного Суду викладені у постановах №910/12876/19 від 01 червня 2021 року, №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року, №823/2638/18 від 16 травня 2019 року.

Вказує, що попередній розрахунок судових витрат, пов`язаний з розглядом справи у суді апеляційної інстанції становить 9000,00 грн.

Мотивуючи наведеним, просить суд додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6700,00 скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 52 250,00 гривень.

Стягнути судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

25 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Бойчук Н.П., яка діє в інтересах ОСОБА_2 .

Вказує, що висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам справи.

Так, під час розгляду справи позивачка обґрунтовувала суму додаткових витрат на навчання сина у спеціалізованій школі "Рівновага", вартість навчання в якій складає 16 500,00 гривень. Разом з цим, у судовому засіданні підтвердила той факт, що син вже не навчається у спеціалізованій школі, а відвідує школу з інклюзивною формою навчання, навчання в якій є безоплатним.

Вказує, що позивачка не надала відповіді на запитання, яку суму витрат, окрім вказаних нею витрат на навчання сина вона витрачає щомісяця.

Вказує, що з наданих копій квитанцій та інших документів неможливо установити додаткові витрати, які мають постійний характер.

Вказує, що висновок суду першої інстанції про зменшення витрат на правничу допомогу позивачки із суми 52 250,00 гривень відповідає фактичним обставинам справи, а також правовим висновкам Верховного Суду, зокрема викладеному у постанові №211/3113/16-ц від 02 жовтня 2019 року.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року та додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

03 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла відповідь на відзив, яка фактично ґрунтується на доводах апеляційної скарги.

Вказує, що після того, як дитина перестала ходити у школу " Рівновага ", сума додаткових витрат не зменшилась. Окрім того, витрати збільшились, оскільки дитина відвідує окремі курси у Центрі психологічної допомоги «Рівновага».

Надає розрахунок, відповідно до даних якого, додаткові витрати на дитину становлять 33 411,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 5000,00 гривень, суд першої інстанції врахував, що відповідач працездатний, має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. За таких обставин, суд зробив висновок, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі та визначив розмір 5 000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 16 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Суд зауважив, що розмір аліментів, на якому наполягала позивачка, є необґрунтовано завищеним.

Відмовивши в задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, суд вказав, що позивачкою не додано жодних розрахунків витрат на дитину з її боку і з боку відповідача. Матеріали справи не містять доказів, які свідчили б про необхідність здійснювати відповідні додаткові витрати щомісяця на утримання неповнолітньої дитини, відсутнє обґрунтування необхідності майбутніх витрат саме на вказану суму, оскільки в судовому засіданні з пояснень учасників справи встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 на теперішній час відвідує державну школу, навчання у якій не є платним.

При цьому, суд першої інстанції установив, що наявність у дитини захворювання свідчить про те, що неповнолітній потребує додаткових витрат, що викликані особливими обставинами.

Також суд вказав, що позивачка не надала суду доказів щодо розміру своїх доходів, позивачкою не доведено також і такої підстави як здатність відповідача нести такі додаткові витрати, що позбавляє суд можливості визначити розмір додаткових коштів, необхідних на дитину для її утримання і лікування, а також реальні витрати, що були витрачені на дитину з боку позивачки і можливість їх надавати з боку відповідача щомісячно.

Суд роз`яснив ОСОБА_1 право звернення до суду з позовом про стягнення фактично понесених додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами.

Задовольнивши частково заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу у розмірі 6700,00 гривень, суд зробив висновок, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 52 250,00 грн є неспівмірною, зокрема, із складністю справи та виконаними роботами. Крім того, суд звернув увагу на те, що представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги та вказано такі послуги, які фактично не надавались.

Відповідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд апеляційної інстанції враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Зазначене призводить до дисбалансу у обов`язках батьків, чому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дитину, якщо останній ухиляється від цього або виконує такі обов`язки неналежним чином.

Частинами 1-3 статті 181 СК України визначено наступне:

1. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України:

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Дане положення стосується особливих обставин, орієнтовний перелік яких визначено вказаною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Одним із основоположних обов`язків батьків відповідно законодавства України та моральних засад суспільства є їхній обов`язок утримувати дитину. Утримання полягає в забезпеченні дитині розвитку та зростання з метою підготовки до дорослого самостійного життя. В окремих випадках, наприклад, у зв`язку із станом здоров`я дитини, батьки також зобов`язані докладати і інших зусиль та додаткових витрат з метою забезпечення благополуччя дитини, викликаних особливостями її стану здоров`я.

Судом установлено такі обставини та відповідні ним правовідносини.

З даних свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 26 квітня 2014 року установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 26 квітня 2014 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на " ОСОБА_5 " (том 1 а.с. 17).

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 29 серпня 2014 року (том 1 а.с. 20).

Ірпінський міський суд Київської області рішенням від 25 травня 2021 року розірвав шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 квітня 2014 року (том 1 а.с. 18-19).

Згідно даних консультативного заключення відділу психічних розладів дітей та підлітків «Науково-дослідного інституту психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 25 листопада 2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: «Первазивний розлад розвитку. Гіперкінетичний розлад з затримкою розвитку експресивного та рецептивного мовлення (ЗНМ І рівня), стереотипними рухами, когнітивною недостатністю, що відповідає помірній розумовій відсталості. Рекомендовано: спостереження дитячого психіатра за місцем проживання. Дообстеження дитини в умовах спеціалізованого психіатричного закладу. Реабілітація в умовах спеціалізованого реабілітаційного центру для дітей з РАС ( програма реабілітації за Шоплером) . Лікувальне харчування: дієта з обмеженням продуктів, що містять глютен і кавеїн; Омага-3 полінасичені жирні кислоти (Вайарин, Zoom) по 2 капсули на добу протягом 6 місяців; мелатонін (Віта-мелатонін) по 3-6 мг за 30 хвилин до сну протягом 3-4 місяців. Пробна терапія гуанфацином 2-3мг на добу або гуанфацином уповільненої дії 1-3мг на добу (том 1 а.с. 22).

Згідно даних виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2447, виданої 04 січня 2021 року, вказано діагноз «Первазивний розлад розвитку. Гіперкінетичний розлад з затримкою розвитку експресивного та рецептивного мовлення (ЗНМ І рівня), стереотипними рухами, когнітивною недостатністю, що відповідає помірній розумовій відсталості". Визначено рекомендації: наглядова група обліку райпсихіатра за місцем проживання; заходи виховної, педагогічної, логопедичної корекції; навчання в спеціалізованому дошкільному закладі з індивідуальним підходом; інклюзією, узгодувати з ІРЦ. Визначено також курсове лікування із призначенням ряду медичних препаратів ( том 1 а.с. 23-24).

Згідно даних консультаційного висновку спеціаліста №105 від 10 серпня 2021 року ОСОБА_3 встановлено діагноз двобічна плосковальгусна ступня. Еквінусна установка спупнів. Рекомендовано ортопедичне взуття, массаж, ЛФК (том 1 а.с. 25).

Згідно даних медичного висновку №156 від 25 січня 2021 року про дитину-інваліда віком до 18 років установлено наявність захворювання (патологічний стан) , перелік медичних показань , що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, дата переогляду 21 серпня 2032 року ( том 1 а.с. 26 ).

Згідно даних висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини Інклюзивно-ресурсного центру № 8 Святошинського району м. Києва від 03 червня 2021 року ОСОБА_3 визначено наявність особливих освітніх потреб; рекомендована освітня програма для спеціальних закладів дошкільної освіти, психолого-педагогічні та корекційно-розвиткові послуги: заняття з практичним психологом, з вчителем-логопедом, вчителем-дефектологом, вчителем реабілітологом, інше (том 1 а.с. 27-30).

Згідно даних довідки №308 від 18 березня 2021 року ОСОБА_7 перебуває на обліку Управління соціальної політики Бучанської міської ради та їй призначено допомогу на дитину з інвалідністю з 25 січня 2021 року по 20 серпня 2032 року у розмірі 1769 гривень (том 1 а.с. 31).

З даних довідки про доходи №2 виданої ВМ СБ України від 11 січня 2022 року установлено, що ОСОБА_2 працює у військово-медичному управлінні СБ України на посаді старший лікар (орт.-травм.). Загальна сума доходу за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року склав 262 351,83 гривень (том 1 а.с. 144).

Окрім того, матеріали справи містять довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів,отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 1 кварталу 2019 року по 1 квартал 2022 року ( том 3 а.с. 11-14).

З даних квитанцій АТ КБ "ПриватБанк" убачається, що відповідачем періодично направлялись кошти на рахунок ОСОБА_1 . Так, 12 листопада 2021 року направлено грошові кошти у розмірі 1255,00 гривень та 15245,00 гривень; 02 грудня 2021 року 15 245,00 гривень та 1255,00 гривень; 11 жовтня 2021 року - 1255,00 гривень; 20 жовтня 2021 року 15 245,00 гривень; 14 вересня 2021 року 1255,00 гривень; 11 серпня 2021 року - 16500,00 гривень; 25 вересня 2021 року 11000,00 гривень; 21 серпня 2021 року 1000,00 гривень; 29 серпня 2021 року 1255,00 гривень; 29 серпня 2021 року 1255 гривень (тричі); 04 липня 2021 року 16500,00 гривень (том 1 а.с. 145-148).

Згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14 січня 2022 року, квартира АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності Бучанської міської ради (том 1 а.с. 149).

З даних договору дарування частки квартири від 10 липня 2021 року установлено, що ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_3 прийняв у дар частку квартири АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 150-151).

Згідно даних свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (том 1 а.с.204).

Згідно даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №154687480 від 01 лютого 2019 року установлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:013:6172 площею 0,12 га належить ОСОБА_2 на праві приватної власності (том 1 а.с. 157).

Згідно витягу з наказу СБУ №1244-ОС/дск від 21 вересня 2021 року ОСОБА_2 звільнено з посади старшого викладача спеціальної кафедри №10 на умовах службового сумісництва на 0,25 від рівня службового навантаження (том 2 а.с. 244).

З даних договору оренди землі №450 від 20 липня 2019 року установлено, що ОСОБА_2 надав, а ТОВ "Полтава-2007" прийняло у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим №:00:001:0553 площею 2,0000 га, що належить ОСОБА_10 . Орендна плата визначена у розмірі 3 134,19 грн. Строк дії договору 10 років (том 2 а.с. 245-248).

Окрім того, позивачкою на підтвердження додаткових витрат на дитину надано копії квитанції, які підтверджують оплату, зокрема, за дитячий садок, за послуги соціальної адаптації та навчання в школі, консультації профільних лікарів, спортивні зайняття, придбання рекомендованих продуктів харчування, призначених медичних препаратів, ортопедичного взуття і таке інше ( том 1 а.с. 50-91, том 2 а.с.7-227 ).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині ухвалення рішення про стягнення аліментів, апеляційний суд уважає, що визначений судом розмір є таким, що відповідає установленим обставинам справи, судом правильно враховано матеріальне та сімейне становище платника аліментів та доводами апеляційної скарги висновок суду в цій частині не спростовується.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір в частині стягнення додаткових витрат на дитину, правильно установив, що з урахуванням медичних документів, що підтверджують наявність у дитини захворювання та містять рекомендації лікарів, неповнолітній потребує додаткових витрат, що викликані особливими обставинами.

Відмовивши у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд уважав недоведеним розмір таких витрат та відсутність документального підтвердження факту додаткових витрат.

При цьому, суд першої інстанції не врахував, що згідно частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Періодична постійна виплата додаткових витрат присуджується, зазвичай, у разі, якщо дитина має хронічне захворювання, потребує постійного лікування, специфічного догляду.

У цій справі згідно медичних документів установлено, що стан здоров`я дитини потребує системного та довготривалого лікування, що відповідно потребує витрат, які в розумінні статті 185 СК України є додатковими і необхідними та такими, що викликані особливими обставинами.

З матеріалів справи убачається, що фактично відповідачем не оспорюється сам по собі факт потреби у додаткових матеріальних витратах на утримання дитини, які понесла та буде нести надалі позивачка.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд уважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що додаткові витрати можуть бути відшкодовано лише після їх фактичного понесення.

Вирішуючи питання про розмір витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує конкретні обставини цієї справи, дані довідок про матеріальне забезпечення відповідача, наявність у нього ще однієї дитини, дані щодо захворювання дитини та медичні рекомендації, та уважає правильним стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 5000 гривень, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини.

Відповідачем не надано доказів, що такі виплати на дитину будуть для нього становити надмірний тягар, натомість в судовому засіданні в суді першої інстанції відповідачем повідомлено про можливість нести витрати на дитину в загальному розмірі 10000 гривень.

Апеляційний суд уважає за доцільне зазначити, що у випадку зміни або припинення особливих обставин (одужання або істотного покращення стану здоров`я дитини), на яких грунтується рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

З урахуванням наведеного, згідно статті 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову про стягнення додаткових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини додаткових витрат в розмірі 5000 гривень, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на додаткове рішення суду від 27 лютого 2023 року, апеляційний суд вказує на таке.

Установлено, що 06 серпня 2021 року між Адвокатським об`єднанням «МІТРАКС», в особі директора Салалайка Арсенія Андрійовича та ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичних послуг, згідно даних якого оплата послуг, наданих виконавцем, здійснюється замовником відповідно до обсягу наданих послуг в порядку та на умовах, визначених цим договором. Оформлення і передача замовнику наданих послуг провадиться шляхом підписання відповідних актів прийому-передачі. Точна вартість юридичних послуг встановлюється в рахунку на оплату, який направляється виконавцем після оцінки обсягу часу, що необхідний для виконання конкретного замовлення на надання юридичних послуг та з урахуванням складності такого замовлення (том 1 а.с. 100-107).

З даних акту прийому-передачі наданих послуг згідно із договором про надання юридичних послуг від 06 серпня 2021 року установлено, що ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням "Мітракс" складено цей акт прийому-передачі наданих послуг про те, що надано комплекс юридичних послуг, а саме:

- консультація / 0,5 годин / 500,00 гривень;

- підготовка та подача позовної заяви / 5 годин/ 5 000,00 гривень;

- підготовка та подача адвокатського запиту / 1 година / 1000,00 гривень;

- підготовка та подача клопотання про витребування доказів / 1 година/ 1000,00 гривень;

- консультація 10 листопада 2021 року / 1 година / 1000,00 гривень;

- консультація 22 грудня 2021 року / 1 година / 1000,00 гривень;

- участь у судовому засіданні 29 грудня 2021 року / 3,5 години/ 3500,00 гривень;

- підготовка та подача відповіді на відзив / 4 години / 4000,00 гривень;

- підготовка та подача письмових пояснень / 4 години / 4000,00 гривень;

- підготовка та подача адвокатського запиту до "Бучасервіс" / 1,5 години/ 1500,00 гривень;

- участь у судовому засіданні 08 липня 2022 року / 6,5 годин / 6 750,00 гривень;

- участь у судовому засіданні 12 серпня 2022 року / 4,5 години/ 4500,00 гривень;

- участь у судовому засіданні 12 вересня 2022 року / 4,5 години/ 4500,00 гривень;

- участь у судовому засіданні 06 лютого 2023 року / 7,5 годин/ 7500,00 гривень;

- участь в судовому засіданні 07 лютого 2023 року / 6 годин / 6500,00 гривень (том 3 а.с. 95-96).

Згідно із статтею 134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із статтею 137 ЦПК України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апеляційний суд зазначає, що відповідачем не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відтак судом першої інстанції при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу помилково застосовано принцип співмірності, ураховуючи, що відповідачем про таке не заявлялось.

Разом з тим, судом першої інстанції правильно визначено, що судове засідання 29 грудня 2021 року, на яке адвокат витратив 3,5 год та його вартість оцінив в сумі 3 500,00грн (згідно розрахунку), на цю дату не призначалось; згідно заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бабенко Ю.С. установлено, що останній просить підготовче судове засідання, призначене на 12 серпня 2022 року на 12 год розглядати без його участі, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області 12 серпня 2022 року у відсутності учасників розгляду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, відповідно до довідки складеної секретарем судових засідань відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось; судове засідання 12 вересня 2022 року, на яке адвокат витратив 4,5год та його вартість оцінив в сумі 4500,00грн. (згідно розрахунку), не відбулось, згідно довідки, складеної секретарем судових засідань 12 вересня 2022 року справа № 367/6972/21 була знята зі складу у зв`язку із перебуванням судді Карабаза Н.Ф. в іншому процесі.

Доказів на підтвердження того, що адвокат прибув в судове засідання, яке в подальшому не відбулася, матеріали справи не містять.

Отже вказані вище витрати, визначені як такі, що пов`язані із участю в судовому засіданні, слід виключити із наведеного розрахунку та виходити із розміру витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 39750 гривень.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

За загальним правилом судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позовні вимоги задовольняються на 44,4% від заявленого розміру, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 17649,00 гривень.

Окрім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 гривень у зв`язку із розглядом позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, ураховуючи, що позивачка звільнена від сплати такого при зверненні до суду, а також судовий збір в сумі 1362,00 гривень у зв`язку із переглядом рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину в суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бабенка Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення такого змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000,00 грн, починаючи з дати звернення до суду 16 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року залишити без змін.

Додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року змінити.

Збільшити розмір витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з суми 6700 гривень до суми 17649,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 гривень у зв`язку із розглядом позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1362,00 гривень у зв`язку із переглядом рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повна постанова складена 23 червня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова