Справа № 462/2080/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Петришак С.Б.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

встановив:

ОСОБА_1 27.03.2023 року звернувся з позовом в суд про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 11371 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та 3500 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він проживає та є співвласником квартири АДРЕСА_1 . 01.01.2023 року о 08.25 год. він виявив, що відбулося залиття водою його квартири, а саме: ванної кімнати та коридору. 03.01.2023 року комісією ЛКП «Левандівка» було проведено обстеження його квартири та складено акт про те, що залиття квартири відбулося внаслідок протікання води з верхнього поверху, проте першопричину встановити не вдалось, оскільки на момент обстеження в квартирі АДРЕСА_2 , співвласником якої є ОСОБА_3 , ніхто не відчинив дверей. В подальшому, 25.01.2023 року близько 08.35 год. ним виявлено повторне залиття водою його квартири, а саме: стелі ванної кімнати, туалету та коридору. Згідно акта ЛКП «Левандівка» від 26.01.2023 року причину залиття квартири АДРЕСА_3 встановити не вдалося, оскільки на момент обстеження квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище було сухо та будь-яких витоків не виявлено. Зазначив, що заявлений розмір відшкодування підтверджується висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №10/23 від 24.02.2023 року.

Ухвалою суду від 16.05.2023 року вказану позовну заяву, після усунення 07.04.2023 року позивачами недоліків згідно ухвали суду від 30.03.2023 року, прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п?ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідачем ОСОБА_3 поштовим зв`язком подано відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 04.07.2023 року, в якому зазначив, що обстеження квартири АДРЕСА_3 проводилося у його відсутності, а зміст і форма актів ЛКП «Левандівка» від 03.03.2023 року та від 26.01.2023 року не відповідають Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, тому вважає, що вказані акти є неналежними і недопустимими доказами у справі. Зазначив, що залиття квартири позивача відбулося не з його вини і не з його квартири, що підтверджується актом ЛКП «Левандівка» від 26.01.2023 року, в якому зазначено, що при обстеженні його квартири в такій було сухо та будь-яких витоків не виявлено. Також просив не брати до уваги висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №10/23 від 24.02.2023 року, оскільки такий був складений на підставі інформації, що була зазначена в актах ЛКП «Левандівка» від 03.03.2023 року та від 26.01.2023 року. Крім того зазначив, що експертом Лібичем А.М. його квартира не оглядалася, а на ілюстративній таблиці фотофіксації технічного стану приміщення квартири ОСОБА_1 зображено лише квартиру позивача, що ставить під сумнів викладене у висновку. Щодо стягнення з нього 3500 грн. в якості відшкодування витрат на проведення експертизи, то зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази понесення витрат ОСОБА_1 на експертне дослідження ФОП ОСОБА_4 .

У поданій 12.07.2023 року відповіді на відзив позивач вказує, зокрема, на те, що відповідач не допустив комісію для обстеження його квартири, у зв?язку з чим відсутній підпис ОСОБА_3 про ознайомлення із складеним актом. Окрім цього, відсутність винуватця залиття квартири не перешкоджає складанню відповідного акта, який в подальшому був надісланий відповідачу поштовим відправленням. Щодо покликань відповідача на те, що зміст і форма актів не відповідають Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, то зазначив, що даними правилами не визначено, яким шляхом комісія повинна була ознайомити причетних мешканців квартир із актом обстеження. Покликання відповідача, що висновок експерта є неналежним доказом, оскільки квартира відповідача не оглядалася, вважає безпідставними, так як шкода була завдана відповідачем залиттям його квартири, а не він завдав шкоди залиттям квартири відповідача.

Ухвалою суду від 24.07.2023 року задоволено клопотання позивача, здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

19.10.2023 року в порядку ст.200 ЦПК України судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 позов із зазначених в ньому підстав підтримав і просив такий задовольнити. Дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив. Водночас доповнив, що залиття водою його квартири відбулося 01.01.2023 року, проте стверджувати, що 25.01.2023 року відбулося повторне залиття водою його квартири він не може, оскільки жовті плями виявлені на стелі ванної кімнати та коридору могли проявитися через деякий час після залиття квартири, яке відбулося 01.01.2023 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та показання свідків, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та членам його сім?ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.27, 30), розташована на другому поверсі під квартирою АДРЕСА_2 , співвласником якої є відповідач ОСОБА_3 (а.с.76).

01.01.2023 року відбулося залиття водою квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується наданими фотографіями помешкання позивача після залиття (а.с. 110-135, 150).

У зв`язку з цим ОСОБА_1 02.01.2023 року звернувся на електронну пошту ЛКП «Левандівка» із відповідною заявою, в якій просив провести обстеження та скласти відповідний акт (а.с.39).

03.01.2023 року комісією в складі заступника директора ОСОБА_8 та майстрів з експлуатації житлового фонду ЛКП «Левандівка» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , власника квартири АДРЕСА_1 , про затоплення квартири складено акт про те, що з виходом на місце при візуальному обстеженні квартири виявлено залиття стелі орієнтовно розміром 1.0*1.0 м2 в коридорі, та стелі у ванній кімнаті розміром 0.20*0.20 м2, також залито та пошкоджено паркет в коридорі розміром 1.3 м*4.0 м2; стояки холодної, гарячої води та каналізаційні на момент обстеження не протікали. Причиною залиття квартири є протікання води з верхнього поверху. Першопричину встановити не вдалося так як на момент обстеження в квартирі АДРЕСА_2 співвласником якої являється ОСОБА_3 по АДРЕСА_4 , ніхто не відчинив дверей (а.с. 39 зворот).

Також встановлено, що 25.01.2023 року на електронну пошту ЛКП «Левандівка» ОСОБА_1 звернувся із заявою в якій зазначив, що 25.01.2023 року близько 08.35 год. ним було виявлено сліди підтоплення (залиття) його квартири сусідами зверху (припускає квартири АДРЕСА_2 ), а саме стелі ванної кімнати, стелі туалетної кімнати та стелі коридору. Враховуючи викладене, просить провести обстеження та скласти відповідний акт (а.с.40).

03.01.2023 року комісією в складі директора ЛКП «Левандівка» Буник Т.Д., майстрів з експлуатації житлового фонду ОСОБА_9 , ОСОБА_11 за результатами розгляду повторного звернення ОСОБА_1 , власника квартири АДРЕСА_1 , про затоплення квартири складено акт про те, що з виходом на місце при візуальному обстеженні квартири виявлено сліди залиття стелі орієнтовно розміром 1.60*0.20 м2 в коридорі, стелі у ванній кімнаті розміром 0.30*0.25 м2, та стелі в туалеті 0.30*0.40 м2. Причину залиття квартири АДРЕСА_3 встановити не вдалося та як на момент обстеження квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище, співвласником якої являється ОСОБА_3 , по АДРЕСА_4 , було сухо та будь-яких витоків не виявлено. Стояки холодної, гарячої води та каналізаційні на момент обстеження квартир не протікали. (а.с.40 зворот).

Як вбачається з пояснень позивача та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 , виявлені 26.01.2023 року сліди затоплення водою квартири АДРЕСА_1 могли утворитися, а саме збільшитися у розмірах, внаслідок затоплення, що відбулося 01.01.2023 року, про що складено відповідник акт від 03.01.2023 року.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 01.01.2023 року з квартири АДРЕСА_2 відбулося залиття водою квартири АДРЕСА_1 , оскільки стояки холодної та гарячої води не протікали, а отже це було одноразове затоплення.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що залиття квартири АДРЕСА_3 не могло відбутися із суміжної до квартири АДРЕСА_2 квартири, оскільки плями у ванній кімнаті та коридорі знаходилися на певній відстані від суміжної квартири.

Згідно висновку експерта №10/23 від 24.02.2023 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи причиною залиття приміщень в квартирі АДРЕСА_5 являється проникнення рідини з приміщень квартири АДРЕСА_2 , яка розташована над квартирою АДРЕСА_3 . Розмір майнової шкоди завданої в результаті пошкоджень приміщень квартири АДРЕСА_1 становить 11371 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.45-56).

Згідно з ст.319 ЦК України власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати економічну ситуацію та природні якості землі, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

На підтвердження факту залиття та вини в такому відповідача позивачем надано суду копії актів ЛКП «Левандівка» від 03.01.2023 року та від 26.01.2023 року.

Доводи відповідача про те, що акти ЛКП «Левандівка» від 03.03.2023 року та від 26.01.2023 року не є належними та допустимими доказами по справі, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року №927/11207 (далі - Правила), у разі аварії чи залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до цих Правил встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття.Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної особи не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Отже, законодавством чітко визначено, що факт залиття, його причина та обсяг пошкоджень мають фіксуватись у складеному акті комісійного обстеження приміщення, у якому відбулось залиття. Саме такий акт і є відповідним (належним, допустимим, достовірним) доказом, на підставі якого відбувається розрахунок матеріальної шкоди вартості відновлювального ремонту.

Суд зазначає, що в актах ЛКП «Левандівка» від 03.01.2023 року та від 26.01.2023 року зазначені всі обов`язкові реквізити, а саме: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття, отже даний акт відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, і є належним доказом.

Та обставина, що відповідач не підписав вказані акти, не свідчить про недостовірність таких доказів, адже відповідачем не подано належних та допустимих доказів для спростування факту, що з квартири відповідача відбулося залиття водою квартири позивача.

Відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких грунтуються його позовні вимоги.

Також суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно поданого стороною позивача висновку експерта №10/23 від 24.02.2023 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, оскільки саме висновок експерта є належним засобом доказування вартості відновлювального ремонту. Відповідач не був позбавлений можливості надати свої докази на спростування цього доказу та зазначених в ньому обставин, в тому числі, заявляти суду клопотання про призначення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача та інше.

Таким чином, відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, не надав інших доказів щодо розміру спричиненою позивачу шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.

Відтак, враховуючи, що відповідач, як власник квартири АДРЕСА_2 допустив залиття квартири АДРЕСА_3 , розташованої поверхом нижче, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням оцінки розміру відшкодування збитків в сумі 3500 грн., оскільки саме він був замовником такої оцінки і поніс витрати у вказаному розмірі (а.с.42-44, 60 зворот).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1073,60 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору (а.с.69).

Керуючись ст.3, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 11371 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору та 3500 грн. понесених витрат на проведення експертизи, а всього 4573,60 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_6 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення складено 21.12.2023 року.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний