Справа №351/2732/23
Номер провадження №2/351/815/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом адвоката Голіней Лілії Дмитрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Голіней Л.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , Снятинської міської ради про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що за життя чоловік позивачки ОСОБА_3 набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13.12.1988 року.

Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 01.07.1990року та на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 голова двору, ОСОБА_1 дружина та син ОСОБА_4 , а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, у зв`язку із тим, що господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та частки у свідоцтві про право особистої власності не визначені, а тому остання вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задоволити.

Представник відповідача Снятинської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Снятинської міської ради та на розсуд суду.

Відповідач подала до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав у повному обсязі .

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 13.12.1988 р., вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, виконавчим комітетом Джурівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області 25 травня 1961 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , актовий запис №13. Прізвище після реєстрації шлюбу: ОСОБА_7 .

Згідно довідки виданої Снятинською міською радою №740 від 25.09.2023р., в кологоспному дворі по АДРЕСА_1 , станом на 01.07.1990р. були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3 , ОСОБА_1 дружина та син ОСОБА_4 .

Згідно довідки виданої Снятинською міською радою від 26.06.2023р., в кологоспному дворі по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991р. були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3 , ОСОБА_1 дружина та син ОСОБА_4 .

З довідки від 11.07.2023 р. №745/02-14, виданої державним нотаріусом Першої Снятинської нотаріальної контори Коломийського району, слідує, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав в с. Джурів Коломийського раойну заведена спадкова справа за №93/2019 на підстави заяви про видачу спадщини за законом №342 від 10.05.2023 року дружини померлого ОСОБА_1 та заяви про відмову від прийняття спадщини за законом №277 від 26.03.2019р. сина померлого ОСОБА_2 .. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської нотаріальної контори Коломийського району від 11.07.2023р. №746/02-31, відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що невизначеність часток у колгоспному дворі не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 набули право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ