Справа №461/2603/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Львів

19 червня 2023 року Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Бобик Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Церковної кредитної спілки «Анісія» (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок,9, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Церковна кредитна спілка «Анісія» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 3000,93 грн. несплаченого кредиту, 835,67 грн. процентів за користування кредитом, а всього 3836,60 грн. заборгованості за кредитним договором та 2684,00 грн. судового збору.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що між Церковною кредитною спілкою «Анісія» та членом кредитної спілки ОСОБА_1 (відповідач 1) згідно поданої заяви на отримання споживчого кредиту було укладено Кредитний договір про споживчий кредит № 54/В3 від 21 травня 2021 р., відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит на суму 20000грн. з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 42 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 по Договору, згідно п.п.9.1.1. вказаного Договору, ОСОБА_2 взяв на себе солідарний обов`язок по виконанню умов Договору. Згідно п.1.4 Договору строк надання кредиту сплив 21.11.2022 року. Відповідно до п. 4.1 Договору ОСОБА_1 зобов`язана щомісяця до 25 числа здійснювати платежі щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом відповідно до Графіка платежів. Однак ОСОБА_1 не здійснювала належних платежів в повному обсязі, а тому порушила умови Договору в частині невиконання обов`язку сплати кредиту згідно Графіка платежів (платежі здійснювалися невчасно та в недостатньому обсязі, а останній платіж по кредиту був сплачений 11.08.2022р.. Оскільки строк надання кредиту сплив 21.11.2022р., а ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором не виконувала та не сплачувала вчасно наданий їй кредит, позивач просить позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідачів солідарно борг за кредитним договором.

Ухвалою суду від 24.04.2023 року у справі відкрито провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання 19.06.2023 року не з`явилися. Належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності представника позивача та відповідачів, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст.3 ч.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між Церковною кредитною спілкою "Анісія" та членом кредитної ОСОБА_3 (надалі - Відповідач 1) згідно поданої Заяви на отримання споживчого кредиту було укладено Кредитний договір про споживчий кредит № 54/В3 від 21 травня 2021 р., відповідно до якого ОСОБА_1 , отримала кредит у формі кредитної лінії на суму 20000гривень 00 коп. з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 42 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Цільове призначення кредиту: споживчий кредит та інші потреби на оздоровлення.

Отримання Відповідачем 1 кредитних коштів підтверджується копіями заяв на видачу готівки, ордеру до заяви на видачу готівки №138 від 21.05.2021 та копією видаткового чека від 21.05.2021.

Згідно п.1.4 Договору строк надання кредиту становить 18 місяців з 21 травня 2021 р. до 21 листопада 2022 р.

Відповідно до п. 4.1 Договору Відповідач 1 зобов`язаний щомісяця до 25 числа здійснювати платежі щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом відповідно до Графіка платежів.

Згідно положень ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з положенням ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором про споживчий кредит №54/В3 від 21 травня 2021 р. виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на умовах, передбачених договором.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вказаним вище договором належно не виконувала, зокрема несвоєчасно і не в повному обсязі погашала кредит та сплачувала проценти за користування кредитними коштами, що має своє відображення у розрахунку заборгованості по кредитному договору /а.с. 8/.

Станом на 10.04.2023 року заборгованість за кредитним за кредитним договором про споживчий кредит № 54/В3 від 21 травня 2021 р. становить 3836,60грн., з яких 3000,93 грн. залишок несплаченого кредиту та 835,67 грн. процентів за користування кредитом.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Як вбачається зі змісту кредитного договору, такий уклали позивач Церковна кредитна спілка «Анісія» та відповідач 1 ОСОБА_1 , яка є членом цієї кредитної спілки.

Єдиною правовою підставою, якою позивач обґрунтовує заявлення позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 є саме вищевказаний кредитний договір про споживчий кредит.

Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 позивач зобов`язувався надати ОСОБА_1 кредитні кошти, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язувалася їх повертати на умовах, визначених договором.

Тобто сторони уклали односторонній договір, відповідно до якого позивач зобов`язався надати кредит відповідачу ОСОБА_1 , а відповідач ОСОБА_1 - повернути кредит.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 не є стороною цього кредитного договору, відтак вказаний кредитний договір не може створювати жодних прав та обов`язків для осіб, які не є його сторонами.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 не є стороною будь-якого іншого договору, укладеного з позивачем.

У тексті позовної заяви позивач зазначає, що відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок виникає у випадку, встановленому законом або договором. Саме такий випадок, на думку позивача, і передбачений в п.п. 9.1 Договору.

Однак, на переконання суду, таке трактування положень договору суперечить вимогам ЦК України, оскільки жоден пункт договору, укладеного між двома особами, не може створювати обов`язків для інших осіб, які такий договір не укладали. Домовленість щодо прав і обов`язків у договорі може стосуватися виключно сторін такого договору.

Солідарна відповідальність перед кредитором за кредитним договором у третьої особи може виникати на підставі договору поруки, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником і несе солідарний обов`язок перед кредитором (ст. 553 - 554 ЦПК України).

Саме договір поруки має бути тим договором в розумінні ст. 541 ЦК України, на підставі якого виникає солідарний обов`язок у поручителя щодо сплати кредиту. Саме при укладенні договору поруки поручитель набуває статусу солідарного боржника за кредитом.

Відповідач ОСОБА_2 не є стороною жодного договору, укладеного з позивачем, на підставі якого позивач міг набути право стягнення коштів з даного відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець не має права зазначати у договорі про споживчий кредит як поручителя або майнового поручителя особу, з якою не укладено відповідний письмовий договір.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» містить пряму заборону кредитодавцям зазначати у договорі про споживчий кредит як поручителя або майнового поручителя особу, з якою не укладено відповідний письмовий договір.

Таким чином, позивач обґрунтовує стягнення з відповідачів кредитної заборгованості на підставі п. 9.1.1., 9.1.2., 9.1.3, 9.1.4 кредитного договору, сторонами якого відповідач ОСОБА_2 не є.

Підписуючи застереження, що містяться в кредитному договорі у пунктах 9.1.1., 9.1.2., 9.1.3 ОСОБА_2 засвідчував, що договір укладений в його присутності і ця присутність засвідчена підписом.

Однак вказані пункти зовсім не передбачають виникнення у відповідачів обов`язків щодо повернення кредиту замість ОСОБА_1 , яка одноособово його одержала.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 . не виконав умов договору щодо одержання кредиту, а відтак, не набув солідарного обов`язку щодо його повернення.

Як вбачається з наданого позивачем графіку платежів від 21.05.2021, такий підписаний сторонами договору - відповідачем та ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 не підписував цієї частини договору та не ознайомлювався з нею на час його укладення.

Позивач вимагає повернення кредиту, який в повній сумі отримала відповідач ОСОБА_1 , про що позивач подав документальні підтвердження.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 не отримував за кредитним договором жодних коштів та не є ні позичальниками, ні поручителями.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не має статусу боржника у спірних правовідносинах ні на підставі договору, ні на підставі закону, то він і не може нести жодної відповідальності перед кредитором у цих зобов`язаннях. Даний відповідач не отримував кредитних коштів, відтак, юридичний факт, який міг бути підставою виникнення обов`язку їх повернення не відбувся.

Разом з цим, як вже було встановлено судом, дійсно у ОСОБА_1 наявна заборгованість по кредитному договору.

Відповідач ОСОБА_1 не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позовні вимоги до відповідача ОСОБА_1 слід задовольнити.

Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності.

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 не є стороною кредитного договору, не укладав договору поруки, не являються поручителем за кредитним договором та взагалі не був ознайомлений в повному обсязі з умовами кредитування, зокрема з невід`ємною частиною кредитного договору - графіком платежів за договором, враховуючи, що відповідач ОСОБА_5 не є стороною жодного договору, укладеного з позивачем, на підставі якого позивач міг набути право стягнення коштів з цього відповідача, суд вважає за необхідне позов задоволити частково та стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 3000,93 грн. несплаченого кредиту, 835,67 грн. процентів за користування кредитом, а всього 3836,60 грн. заборгованості за кредитним договором та 2684,00 грн. судового збору із відповідача ОСОБА_6 .

Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 258,259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Церковної кредитної спілки «Анісія» (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок,9, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 )на користь Церковної кредитної спілки «Анісія» (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок,9, ) заборгованість за кредитним договором про споживчий кредит в розмірі за кредитним договором у розмірі 3000,93 грн. несплаченого кредиту, 835,67 грн. процентів за користування кредитом, та всього 3836,60 грн. заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Церковної кредитної спілки «Анісія» (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок,9, ) судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко