КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 760/2804/21 Головуючий у суді першої інстанції - Чирка С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів, у якому просила суд: встановити факт успадкування ОСОБА_4 , спадкоємицею якої є ОСОБА_1 , усіх прав та обов`язків, що належали за життя ОСОБА_4 ; стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму у розмірі 24 838,69 грн та суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без розгляду.

У квітні 2023 року представник відповідача Скрипчук М.Є. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року частково задоволено заяву про ухвалення додаткового судового рішення та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що відповідачем не надано доказів оплати витрат на правову допомогу, а отже понесені витрати не можливо вважати фактично понесеними.

Апелянт вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу у сумі 25 000 грн є неспівмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на надання послуги.

Крім того, вказує, що відповідачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), що позбавляє можливості перевірити вартість кожної з наданих послуг окремо для встановлення співмірності вартості послуг та виконаних робіт, оскільки наданий акт виконаних робіт не містить детального опису вартості погодинної оплати, часу витраченого на кожну послугу окремо та її вартість.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що представником відповідача подано лише чотири однакові клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та відзив на позовну заяву, а тому вважає, що витрачений ним час не може перевищувати дві години, а година роботи адвоката в середньому коштує 1 000 грн, відтак, до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає 2 000 грн витрат на правнику допомогу.

Також апелянт звертає увагу, що розгляд справи по суті не відбувся, а тому стягнення завищеної суми витрат на правничу допомогу з позивача є надмірним.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 000 грн витрат на правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів було залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Постановляючи додаткову ухвалу та вирішуючи питання про стягнення із позивачки на користь відповідача витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції мотивував свій виснорвок тим, що представництво інтересів відповідача здійснював адвокат - Скрипчук Микита Євгенович на підставі договору про надання правової допомоги №2401/22 від 24 січня 2022 року. У пункті 4.1. даного договору зазначено, що порядок оплати і вартість послуг виконавця, що надаються в рамках реалізації цього договору є фіксованим та складає 25 000 грн.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 11 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 та адвокат Скрипчук М.Є. склали даний акт за договором про надання правової допомоги № 2401/22 від 24 січня 2022 року на загальну суму 25 000 грн 00 коп. (а.с.133).

В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу представник відповідача надав договір про надання правової допомоги № 2401/22 від 24 січня 2022 року та акт приймання-передачі наданих послуг від 11 квітня 2023 року.

Представник відповідача фактично був на судових засіданнях 17.06.2022 року, що тривало з 13:25 год. по 13:37 год. (а.с.75-76), 17.08.2022 року, що тривало з 10:58 год. по 11:13 год. (а.с.87-88), 14.10.2022 року, що тривало з 10:18 год. по 10:23 год. (а.с.93), 13.01.2023 року, що тривало з 10:45 год. по 10:47 год. (а.с. 109), 28.02.2023 року, що тривало з 11:17 год. по 11:23 год. (а.с. 115), 10.04.2023 року, що тривало з 08:40 год. по 09:46 год. (а.с. 118-121), що підтверджується відповідними протоколами судових засідань.

Також Скрипчук М.Є. подав до суду відзив на позовну заяву, що зареєстрований від 01.02.2022 року (а.с. 40-54), клопотання про відеоконференцію від 03.05.2022 року (а.с. 64-65), 10.06.2022 року (а.с. 67-68), від 11.08.2022 року (а.с. 82-84), від 11.10.2022 року (а.с. 90-92), від 22.11.2022 року (а.с. 95-96), від 05.01.2023 року (а.с.104-106), від 18.02.2022 року (а.с.112-114).

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, виходячи із встановленої реальності участі адвоката у наданні професійної правничої допомоги у даній цивільній справі та необхідності такої, беручи до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, кількість судових засідань, присутність на них адвоката відповідача, тривалість судових засідань, заперечення представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правничу допомогу та беручи до уваги зазначені в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд першої інстанції визнав за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 10 000 грн.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про стягнення витрат на правничу допомогу відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частиною п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі, звернувшись до суду із вказаним позовом з`явилася на судовий розгляд справи 17 серпня 2022 року і на пропозицію суду надати до суду заповіт спадкодавця в подальшому до суду не з`являлася, що стало причиною неодноразового відкладення розгляду справи та залишення поданого позову без розгляду.

Разом із тим, відповідач у справі через свого представника приймав участь у розгляді справи, однак у зв`язку із неявкою в судове засідання позивачки дані засідання відкладалися неодноразово.

Покладаючи на позивача витрати, понесені відповідачем, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що зазначені витрати відповідача на оплату послуг правничої допомоги були викликані саме необґрунтованими діями позивачки, яка подавши позов неодноразово ухилялася від явки до суду.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд оцінюючи рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з позивача частково врахував її заперечення, та зменшив їх розмір до 10 000 грн.

Колегія суддів вважає, що визначений судом розмір компенсації витрат на правничу допомогу є обґрунтованим й суд виходив із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Крім того, визначений судом першої інстанції розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови складено 20 грудня 2023 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв