Справа № 156/1115/23
Провадження № 2/156/248/23
Рядок статзвіту № 71
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2023 року смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/1115/23

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування

про позбавлення батьківських прав,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - не з`явився,

представник позивача - ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_2 - не з`явилася,

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування - ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

І. Фактичні обставини справи

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог зазначив, що не перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_5 , батьківство позивача підтверджено свідоцтвом про її народження. Як ствердив позивач, дочка ОСОБА_5 проживає з ним за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 займається вихованням, розвитком ОСОБА_6 , а в цьому йому допомагає його мати ОСОБА_7 , яка є власником будинку в якому проживає позивач з дочкою. Діані створені належні умови для проживання, фізичного та духовного розвитку, дитина перебуває на повному утриманні позивача.

Позивач звертався до Нововолинського міського суду за видачею судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку з 20.09.2023 до досягнення дитиною повноліття. Даний судовий наказ був надісланий до Іваничівського районного ВДВС.

Мати дитини, ОСОБА_2 , ухилялась та й надалі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо ОСОБА_6 в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не проявляє інтересу до її внутрішнього світу, зловживаючи алкогольними напоями, вона шукає собі чоловіків з такими ж уподобаннями. Коли відповідач проживала разом зі позивачем та дочкою, були випадки відсутності її тривалий час (два тижні, 1 місяць). ОСОБА_8 не цікавилась, не турбувалась чи нагодована дочка ОСОБА_6 , як одягнена, чи задоволені її інші потреби, який її фізичний та моральний стан. Своєю негативною поведінкою давала поганий приклад дитині щодо дотримання сімейних цінностей, загальновизнаних суспільством норм поведінки. Позивач намагався зберегти сім`ю, кожен раз розшукував відповідача, повертав її додому, щоб дитина зростала в повній сім`ї, відчувала піклування матері, але змінити поведінку ОСОБА_2 у кращу сторону було неможливо.

Після припинення спільного проживання з ОСОБА_1 з осені 2022 року відповідач продовжує вести аморальний спосіб життя, часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в 2022 році проживала із співмешканцем в орендованій квартирі в сел. Благодатне та намагалась переманити до себе ОСОБА_6 . Зі слів дитини, співмешканець її матері та сама матір постійно випивали і поводились негідно, дитина не бажала жити з матір`ю.

На даний час ОСОБА_2 проживає разом з своїм батьком в с. Заставне, від виконання батьківських обов`язків самоусунулась, з дочкою не спілкується, про її фізичний і духовний розвиток не дбає, матеріальної підтримки не надає. Відповідач за останній рік прийшла до дитини один раз - в свій день народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли ОСОБА_6 була сама дома. ОСОБА_2 з`явилась в нетверезому стані, чіплялась до дитини, шарпала її, порвала на ній спортивну кофту, налякала ОСОБА_6 . Поведінка ОСОБА_2 негативно впливає на сприйняття образу матері дитиною, ОСОБА_6 відчуває моральні страждання і почуття сорому за поведінку матері, спілкування з нею суперечить інтересам, неповнолітньої дитини.

Позивач зазначив, що ОСОБА_2 має можливість спілкуватися з дочкою, їй ніколи не створювались і не створюються в даний час перешкоди в побаченнях з дитиною. Навпаки, ОСОБА_1 хотів, щоб між дочкою і її матір`ю були гарні стосунки, не налаштовував дочку проти матері. Розуміючи, що ОСОБА_6 не вистачає материнської любові, ласки, турботи, позивач разом з ОСОБА_6 у вересні 2023 р. їздив до відповідача в с. Заставне, але вона перебувала в нетверезому стані, байдуже сприйняла дочку, її батько висловився, що його дочка не зміниться, що в неї на першому місці алкоголь і чоловіки, а не дитина. Відповідач сама не бажає спілкуватися з ОСОБА_6 та брати участь у її вихованні.

Позивач вважає, що поведінка відповідача свідчить про те, що маючи можливість спілкуватися з дочкою, ОСОБА_2 свідомо і умисно нехтує батьківськими обов`язками та не дбає про свою дочку, тобто вона ухилилася від виконання батьківських обов`язків. Також відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_5 , що вбачається з її заяви від 09.10.2023 р., посвідченої нотаріусом, що свідчить про втрату інтересу до дитини.

Характеризуючи особу відповідача ОСОБА_2 позивач опирається на рішення Нововолинського міського суду в якому зазначено, що подружнє життя сторін не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, довідку Нововолинського ліцею № 9 управління освіти Нововолинської міської ради в якому зазначено, про участь відповідача у вихованні, навчанні та утриманням дитини.

У зв`язку з вищенаведеним позивач вважає, що ОСОБА_2 є не благодійна і спілкування з нею суперечить інтересам неповнолітньої ОСОБА_6 , а тому всі наведені дані свідчать про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не подано.

ІІ. Позиції учасників справи

Позивач в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи 12.12.2023 року без його участі, зазначив, що позов підтримує, просить його задовольнити. (а.с. 64).

Ухвалою від 15.11.2023 року, суд постановив визнати явку позивач ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 обов`язковою в судове засідання 23.11.2023 для надання особистих пояснень по суті справи.

У судовому засіданні 23.11.2023 року ОСОБА_1 позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. Додатково ствердив, що його дочка ОСОБА_6 реально боїться свою матір, так як остання неодноразово вчиняла домашнє насильство відносно своєї дочки. ОСОБА_2 за дитиною не доглядала, тижнями могла не перебувати за адресою проживання, були випадки коли дитина залишалася на самоті з співмешканцем (чоловіком) відповідача. ОСОБА_1 повністю забезпечує дочку всім необхідним, зі слів позивача, дитина категорично відмовляється перебувати з ОСОБА_2 . Відповідач регулярно вживає алкогольні напої, гроші витрачає не на дитину, а на спиртне. Все вищезазначене відбувалося з моменту народження дочки. На даний час позивач не спілкується з ОСОБА_2 не знає де остання перебуває.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі з мотивів наведених у ній. Просив позбавити батьківських права ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_5 .

Відповідач в судові засідання не з`являлася, на адресу суду подала заяву про визнання позову, просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 24).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердила, дитина ОСОБА_6 проживає з батьком та бабусею за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, перебуває в сумнівних компаніях, були випадки вчинення нею домашнього насильства щодо дитини та бабусі дитини. Дитина не перебувала на обліку в службі у справах дітей, однак ОСОБА_6 потрапила в поле зору виконавчого комітету Нововолинської міської ради за інформацією селищного голови, який звертав увагу про невиконання батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_2 . З матір`ю дитини проводилася профілактична робота, наголошувалося про ведення здорового способу життя та відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Зі слів дитини та її бабусі, відповідач ОСОБА_2 з ними не проживає, інколи відвідувала дитину за місцем проживання останньої. Службою у справах дітей було здійснено виїзд до місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 з метою перевірки умов проживання останньої. При спілкуванні з дитиною, ОСОБА_6 стверджувала, що проживає з бабусею та батьком, її матір часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчиняє конфлікти. Діана підтримує рішення свого батька про позбавлення її матері батьківських прав відносно неї.

Все вищезазначене було взято до уваги членами комісії з питань захисту прав дитини та було вирішено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно її доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 24.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження.

15.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.11.2023 року. Також у задоволенні клопотання позивача про витребування справи для огляду в судовому засіданні відмовлено, долучено до матеріалів справи письмові докази надані позивачем. В прийнятті визнання позову відповідачем ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - відмовлено. Явку сторін (позивача та відповідача) визнано обов`язковою у наступне судове засідання.

Ухвалою від 23.11.2023 року розгляд справи відкладено та визнано обов`язковою явку представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради в судове засідання 12.12.2023 року.

В судовому засіданні 12.12.2023 року клопотання позивача задоволено, долучено до матеріалів цивільної справи письмові докази та ухвалено допитати свідків зазначених позивачем у клопотанні.

Заслухавши учасників справи, покази свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 виданого 24.09.2010 року (а.с. 4).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 31.08.2023 за № 318/20-10 виданої Благодатним старостинським округом, за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 5).

Згідно заяви засвідченої ОСОБА_10 , приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області, відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення її батьківських (материнських) прав відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

Відповідно до копії заочного рішення від 16.07.2010 року Іваничівського районного суду, між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, дитину ОСОБА_12 залишено проживати з батьком (а.с. 7). У даному рішенні, судом встановлено, що сімейне життя у подружжя ( ОСОБА_11 та ОСОБА_2 ) не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями. ОСОБА_2 за поданням Заставненської сільської ради була позбавлена батьківських прав відносно дочки ОСОБА_12 , яка залишилася проживати з позивачем ( ОСОБА_11 ) Ще у 2010 році ОСОБА_2 не займалася вихованням та матеріально не забезпечувала свою дитину ОСОБА_12 .

Згідно довідки № 65 від 31.08.2023 року виданої Нововолинським ліцеєм № 9 Нововолинської міської ради, ОСОБА_5 навчається у 8-А класі Нововолинського ліцею № 9 Нововолинської міської ради Волинської області (а.с. 8).

Відповідно до довідки № 69 від 20.09.2023 року виданої Нововолинським ліцеєм № 9 Нововолинської міської ради, встановлено, що мати дитини ОСОБА_2 не постійно бере участь у навчанні, вихованні та утриманні ОСОБА_6 . За період навчання дочки у закладі успіхами доньки цікавиться дуже рідко, батьківські збори відвідувала час від часу, періодично спілкувалася по телефону з класним керівником. Учениця забезпечена шкільним приладдям, одягом, які, зі слів дитини, купував батько. На час видачі довідки зазначено, що ОСОБА_5 проживає з бабусею та батьком (а.с. 9).

Згідно копії судового наказу від 22.09.2023 року, виданого Нововолинським міським судом, наказано стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 20 вересня 2023 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Приватна власність, розмір частки 1.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.02.1980 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками записані ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 13).

Відповідно до довідки № 9-196/233 від 03.09.2002 року, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Волинського обласного управління юстиції ОСОБА_7 , судом встановлено, що ОСОБА_15 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 18.11.1978 року, однак 20.04.1988 року шлюб було розірвано. 07.11.1988 року ОСОБА_14 зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 , однак 30.10.2000 року шлюб було розірвано.

Згідно висновку виконавчого комітету Нововолинської міської ради №573 від 16.11.2023 року орган опіки та піклування вважає, що є необхідність у позбавленні ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтуванні доцільності позбавлення батьківських прав посилались на обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_5 , думку дитини, яка підтримує позицію батька (позивача), наявної нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 , про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, а також те, що ОСОБА_2 не зверталася ні до поліції ні до органу опіки та піклування із заявами про створення їй перешкод щодо участі у вихованні дитини (а.с. 49).

Відповідно до характеристики № 65/20-04 від 27.11.2023 виданої щодо ОСОБА_2 . Благодатним старостинським округом, судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має двоє дітей, відносно старшої дитини з 2009 року позбавлена батьківських прав, молодша донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 . За час перебування ОСОБА_2 вела аморальний спосіб життя, стояла на обліку в службі з прав дітей та неодноразово розглядались справи на комісії, як неблагополучна, також зловживала алкогольними напоями, участі у вихованні дитини не приймала та не забезпечувала її матеріально (а.с. 61).

Згідно копії відповіді ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинської області № 68/20-04 від 28.11.2023 року встановлено, що 26.10.2023 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП, серії ВАВ № 963744 за вчинення насильства в сім`ї відносно ОСОБА_7 та малолітньої дочки ОСОБА_5 (а.с. 62).

Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 02.11.2023 року, головним спеціалістом служби у справах дітей - Н. Сидор, інспектором сектору ювенальної превенції Володимирського РВП - Л. Самолюк, поліцейським офіцером громади - В. Циплаковим на підставі ухвали суду від 24.10.2023 року, проведено обстеження житлово- побутових умов проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . У даному акті зазначено, що умови проживання задовільні, на момент відвідування в будинку частково прибрано, наявні необхідні меблі та електро - побутові прилади для вжитку. Для дитини облаштоване місце для спання, одягу та навчання, наявний одяг, взуття, канцелярське приладдя. За даною адресою проживають бабуся - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонер, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - військовослужбовець ЗС України. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в ліцеї № 9 у 8-А класі. Зі слів дитини, вона проживає з бабусею та батьком, матір ОСОБА_2 інколи відвідує її за місцем проживання. Матір дитини часто перебувала в стані алкогольного сп`яніння та вчиняла конфлікти, дитина підтримує рішення батька про позбавлення матері батьківських прав. Комісія встановила, що на момент візиту наявні умови для перебування дитини (а.с. 78).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 (сусідка) показала, що з липня місяця 2023 року взагалі відповідачку ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не бачила. Знає про випадок, коли відповідачка забрала дитину проживати з собою, кинула чоловіка та пішла жити з іншою особою, однак через декілька днів дитина повернулася до батька. Дитина на даний час проживає з бабусею. Відповідачка дитині не допомагає, зловживає алкогольними напоями, на день народження ОСОБА_6 вона відповідачки не бачила. Зі слів позивача, знає, що відповідач ОСОБА_2 вчиняла домашнє насильство відносно дочки ОСОБА_6 та її бабусі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 - бабуся малолітньої дитини ОСОБА_6 , ствердила, що відповідач проживає де хоче, проживає з невідомими чоловіками, зловживає спиртними напоями весь час, ще раніше її син, позивач ОСОБА_1 повертав її (відповідача) до сім`ї, однак безрезультатно. У січні 2023 року відповідач забрала дитину, однак ОСОБА_6 просилася додому до батька та повернулася до них. Дитина ОСОБА_6 весь час проживає з бабусею та батьком. 22.10.2023 та 23.10.2023 року відповідачка ОСОБА_2 прийшла до них за своїми речами, була п`яна, вчинила домашнє насильство, з приводу чого вона викликала працівників поліції. На даний час знає, що відповідач проживає у с. Заставному в будинку батьків. Також був випадок - 12 червня 2023 року відповідач приходила до дитини та шарпала її за одяг. На даний момент утримує та забезпечує всім необхідним ОСОБА_6 , батько дитини. Відповідачка дитину не відвідує, не утримує, зловживає алкогольними напоями та життям дитини не цікавиться.

V. Застосоване судом законодавство

У відповідності до положень частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями частини 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

VІ. Висновки Суду

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В даних правовідносинах, для суду є безспірним, що при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в її право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. Однак, з іншої сторони обов`язковому дослідженню судом підлягає питання щодо забезпечення прав малолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини (далі Конвенція)).

Встановлюючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в ст. 29 Декларації, згідно із якими: кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи; при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. В даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейним кодексом України (статті 164-167).

В ході розгляду справи судом встановлено та не спростовано відповідачем, а навпаки, остання визнала позов про позбавлення її батьківських прав, що вона ухиляється від участі у вихованні дочки ОСОБА_5 , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, що свідчить про ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків. Таке, виходячи із положень статей 164-167 СК України, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

В даному випадку, для суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається. Суд знаходить підставним, що втручання у право відповідача спрямоване на захист «прав і свобод» малолітньої дитини ОСОБА_5 .

В даному випадку при втручанні у право відповідача вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.

В цій ситуації суд зобов`язаний дослідити найважливіше і найскладніше питання: наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дитини, без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Суд виходить з того, що на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Водночас позбавлення батьківських прав батька щодо малолітньої дитини є крайнім заходом впливу.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»).

Оцінюючи можливість забезпечення якнайкращих інтересів дитини, в даній справі суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не може служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

Зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, поведінка відповідачки, суд розцінює як ухилення від виховання нею дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є правовою підставою можливості позбавлення батьківських прав.

В ситуації, що розглядається судом береться до уваги те, що дитина проживає з бабусею та батьком за адресою АДРЕСА_1 . Вихованням дитини займається її бабуся (пенсіонер), забезпечує дитину лише батько, позивач ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем. Як ствердили свідки у справі та підтверджено письмовими доказами відповідачка з дитиною не проживає вже протягом тривалого періоду часу. Усі свідки та позивач у справі стверджують, що відповідач зловживає алкогольними напоями, письмовими доказами, а саме характеристикою на ОСОБА_2 стверджується, що остання вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, участі у вихованні дитини не приймала.

Згідно довідки Нововолинського ліцею № 9, Нововолинської міської ради від 20.09.2023 року за № 69, мати дитини (відповідач) не постійно бере участь у навчанні та вихованні ОСОБА_6 , за період навчання успіхами дочки цікавилася рідко. Відповідно до довідки учениця ОСОБА_6 забезпечена шкільним приладдям, одягом, який купував батько.

Не мало важливим є доказ, наданий позивачем, а саме рішення суду ухвалене у 2009 року відповідно до якого відносно відповідача ОСОБА_2 у 2009 році, Іваничівським районним судом вже розглядалася справа про позбавлення її батьківських прав відносно дочки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та стягнення аліментів. Відповідачку було позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_12 та дитину залишено проживати з батьком. Відповідачка, на шлях виправлення не стала.

Покази свідків про вчинення відповідачкою домашнього насильства щодо дитини підтверджуються інформацією відділення поліції №1 м.Нововолинськ, які стверджують, що відносно ОСОБА_2 26.10.2023 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, в тому числі щодо її малолітньої дочки ОСОБА_19 . Дана подія мала місце 23.10.2023 року в АДРЕСА_1 .

Аморальний спосіб життя, перебування на обліку в службі у справах дітей, зловживання спиртними напоями, відсутність забезпечення дитини матеріально та вчинення щодо останньої домашнього насильства, ця вся інформація (характеристика) надана відносно відповідача ОСОБА_2 .

Також суд звертає увагу на те, що службою у справах дітей з`ясовувалася думка неповнолітньої ОСОБА_19 щодо позбавлення її матері батьківських прав. Остання ствердила, що її мати часто перебувала у стані алкогольного сп`яніння, створювала конфлікти. Вона підтримує рішення батька щодо позбавлення її матері батьківських прав.

Відповідач подала до суду заяву про визнання позову, просила проводити розгляд справи без її участі, що свідчить про байдужість, не зацікавленість, життям, здоров`ям дитини та подальшою долею ОСОБА_6 . Під час судового розгляду жодним чином не продемонструвала суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною, і в такій ситуації на думку суду без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти їй у виконанні своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні сім`ї.

Також, важливим для суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідача, відносини, які склались між нею і дочкою не зміняться в бік розлучення її з дитиною, яка разом з нею не проживає, важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у матері, оскільки вона з малолітньою ОСОБА_6 не проживає, так само даний захід не виключає можливості побачення матері із дитиною.

Позбавлення батьківських прав відповідача фактично і суттєво не змінить тривалу існуючу ситуацію між матір`ю та дитиною, яка складається протягом тривалого часу.

Як підсумок, аналізу елементів, які впливають на визначення «якнайкращих інтересів дитини» суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дитини і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію його прав.

Суд наголошує, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона позивача посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 , з наведених вище мотивів та підстав що відповідатиме найкращим інтересам дитини.

VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач в позовній заяві (а.с. 3 зворот) просив витрати в розмірі сплаченого судового збору залишити за ним, суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 265, 273 ЦПК України суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав щодо її малолітньої дитини - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Юзефович Сергій Віталійович, адреса: мікрорайон АДРЕСА_2 , діє на підставі договору про надання правничої допомоги № 01-24/11/23 від 24.11.2023 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування, (), адреса: пр.-т. Дружби, 27, м. Нововолинськ, Волинська область, її представник ОСОБА_4 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 21 грудня 2023 року.

Суддя М. О. Федечко