ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3016/23 Справа № 201/4222/22 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівест", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2022 року до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівест", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2022 р. у справі № 207/1129/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» згідно полісу №ЕР-203871365 та страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130 000грн. Звернувшись до страхової компанії із запитом, представник позивача адвокат Шипіленко Р.О. отримав відповідь, з якої вбачається, що страховик обізнаний про наявність страхового випадку та підтвердив відсутність сплати страхового відшкодування, посилаючись на відсутність належно оформленої заяви потерпілої особи. Посилаючись на висновок у постанові ВПВС від 11.12.2019р. в справі № 465/4287/15, позивач зазначив, що він вчинив всі необхідні дії з повідомлення страховика, надав відповідні документи і розрахунки, оцінювач страховика був присутній 03.05.2022р. на ліцензованому СТО Renault ПП «СІНГЛ-СЕРВІС» для оцінки завданих пошкоджень автомобілю «Renault Megane Scenic», днз НОМЕР_1 . Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 від 23.06.2021р. №201-22 вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу автомобіля складає 36 137грн. 97коп. і ця сума підлягає стягненню зі страхової компанії. Різниця між фактичним розміром шкоди та розміром шкоди з урахуванням фізичного зносу автомобіля складає 35 289грн. 80коп., і ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_2 . Крім того, позивачу завдано моральна шкода, він є інвалідом ІІІ групи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто має відповідні фізичні та моральні травми, які посилилася внаслідок ДТП 24.04.2022р. на фоні військової агресії з боку Російської Федерації, що відбувається на території України та матеріальної невизначеності щодо можливості відновити пошкоджений транспортний засіб. Позивач пережив значний стрес під час ДТП та за тривалий час оформлення її наслідків, а тому просив стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20 000грн. Також позивач просив розподілити судові витрати у справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівест", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (код ЄДРПОУ - 32638319) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 33537 грн. 97 коп. (тридцять три тисячі п`ятсот тридцять сім грн. 97 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 2000 грн. (дві тисячі грн.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної шкоди та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (код ЄДРПОУ - 32638319) на користь держави судовий збір у розмірі 335 грн. 38 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 20 грн. (двадцять грн).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (код ЄДРПОУ - 32638319) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 12275 грн. 97 коп. (дванадцять тисяч двісті сімдесят п`ять грн. 97 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 658 грн. 03 коп. (шістсот п`ятдесят вісім грн. 03 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. (три тисячі п`ятсот грн.)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 35289,80 грн. ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35289,80 грн. В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн., ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні витрат. В іншій частині залишити рішення без змін.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року по справі №201/4222/22 залишити без задоволення в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року від інших учасників справи не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2022 року о 17.25 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», днз НОМЕР_3 , по проспекту Аношкіна у м.Кам`янське, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Megane Scenic», днз НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2022 року у справі №207/1129/22, яка набрала законної сили 06.06.2022 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, і накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_2 визнав себе виним повністю та його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З огляду на положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України вина ОСОБА_2 не підлягає доказуванню в даній цивільній справі, оскільки постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.05.2022 року встановлено, що саме через винні дії відповідача сталося ДТП 24.04.2022 року.

Цивільна правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» та згідно полісу № ЕР - 203871365 розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн., а франшиза - 2600 грн.

24.05.2022 року № 19 представник позивача ОСОБА_5 направив адвокатський запит до ПрАТ «СК «Юнівес», в якому просив надати інформацію щодо виплати страхового відшкодування внаслідок ДТП, розрахунки шкоди, завданої КТЗ ОСОБА_1 та розміру цієї шкоди, що була визначена страховою компанією та інформацію стосовно графіку та строків виплати страхового відшкодування.

Листом від 02.06.2022 р. № 22/06/02-05 ПрАТ «СК «Юнівес» повідомило представника позивача, що виплата страхового відшкодування внаслідок ДТП не проводилась після отримання інформації про ДТП, яке може бути підставою для здійснена страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Юнівес» направило експерта до пошкодженого ТЗ для здійснення його огляду з метою фіксації пошкоджень; розрахунків шкоди, завданої ТЗ ОСОБА_1 , страховою компанією не здійснювалось та інформація та документи стосовно графіку та строків виплати страхового відшкодування відсутні. Крім того, у даному листі зазначено, що подані проект повідомлення про ДТП та заява про страхове відшкодування, подані в електронному вигляді, без підпису, а тому такі документи не вважаються поданням письмового повідомлення про ДТП та заяви про страхове відшкодування.

Представник ПрАТ «СК «Юнівес» надав суду першої інстанції відзиві, в якому підтвердив, що позивачем повідомлено про подію, що має ознаки страхового випадку та за наслідками повідомлення було розпочато розслідування факту, обставин настання події і встановлення розміру страхового відшкодування на підставі полісу № ЕР-203871365. Страховиком встановлений факт та обставини настання страхового випадку, визначений розмір страхового відшкодування.

Разом з тим, доказів щодо розміру страхового відшкодування страховою компанією суду першої інстанції не надано.

При цьому, підставою для невиплати страхового відшкодування відповідач зазначає відсутність заяви позивача про страхове відшкодування для його отримання, адже цей документ є підставою для виплати страхового відшкодування відповідно до вимог Закону та виконання страховиком обов`язку, а тому відсутнє порушення права позивача з боку страхової компанії, оскільки рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування не було винесено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019р. у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19) зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у ст.35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком (даний висновок, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до даних спірних правовідносин).

Таким чином, особа, яка вимагає страхової виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому випадку строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком, і інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування».

Отже, страхова компанія, визнаючи право позивача на отримання страхового відшкодування, безпідставно не виплачує цю суму, очікуючи відповідну заяву, однак під час розгляду справи в суді першої інстанції, доказів сплати страхового відшкодування суду не надано.

Враховуючи, що позивач в впродовж одного року звернувся до суду із позовною заявою, оскільки ДТП сталося 24.04.2022 року, а звернення до суду відбулося 06.07.2022 року, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованного висновку, щодо вимоги позивача про стягнення суми матеріальної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до висновків викладених у п. 69, 71-74 Постанови Верховного Суду України у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018р., у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

В даній справі страхова компанія, визнаючи фактично право позивача на отримання страхового відшкодування, не здійснила цієї виплати.

Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №232/21 від 22.03.2021 р., кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №48 від 14.04.2018р.) від 23.06.2021р. №201-22 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Megane Scenic», днз НОМЕР_1 становить 71427 грн. 77 коп. без надбавок 20% ПДВ, а вартість матеріального збитку складає 36137 грн. 97 коп.

Верховний Суд у постанові від 13.03.2018р. у справі № 910/9396/17 зазначив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Верховний Суд у постанові №757/22706/15-ц від 28.02.2018р. зазначив, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

У постанові від 19.09.2018р. у справі № 523/890/15-ц Верховний Суд висловив такі правові висновки: всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з цим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України від 01.07.2004р. № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), ПДВ не нараховується, окремим рядком не виділяється і страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, що мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають.

Позивачем та його представником не надано суду першої інстанції доказів про оплату запчастин/відновлювального ремонту та проведення фактичного ремонту КТЗ.

Наявний у справі рахунок-фактура № Т1150 від 03.05.2022р., складений СТО ПП «Сінгл-Сервіс», не є підтвердженням фактичного проведення ремонтних робіт та придбання запчастин, а тому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що на користь позивача підлягає стягненню визначений у звіті № 201-22 розмір матеріальної шкоди у сумі 36137 грн. 97 коп.

При цьому, з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 33537 грн. 97 коп., а з відповідача ОСОБА_2 2600 грн. (розмір франшизи за договором страхування).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який прийшов до правильного висновку, що грошові кошти в розмірі 2600 грн. були перераховані відповідачем ОСОБА_2 19.05.2022 р. на рахунок ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи, а отже відповідач свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди виконав та на сьогоднішній день підстав стягувати з нього матеріальну шкоду в більшому розмірі немає.

При цьому, судом першої інстанції враховано, що позивач не позбавлений можливості, у разі проведення фактичних ремонтних робіт, звернутися до страхової компанії або відповідача ОСОБА_2 про достягнення суми страхового відшкодування або різниці між страховою виплатою та вартістю відновлювального ремонту.

Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як роз`яснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У разі невідповідності цим вимогам, позовна заява залишається без руху.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення (ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікована 17.07.1997р.). Достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права (справедлива сатисфакція потерпілій стороні, справи «Савула проти України», № 12868/05, рішення від 10.12.2009р.; «Войтенко проти України», № 18966/02, рішення від 29.06.2004р.).

Враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів завдання шкоди здоров`ю позивача (відповідні медичні документи суду не надані), суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачу слід відшкодувати лише моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав через пошкодження його майна, у зв`язку з чим, був позбавлений користуватися транспортним засобом, що в свою чергу, вимагало додаткових зусиль для організації життя.

З урахуванням засад розумності та справедливості, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягннення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який прийшов до висновку про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 33537 грн. 97 коп., та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 2000 грн.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 15.08.2022 року між АБ «Олександра Негробова» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги, за умовами якого, адвокат надає послуги, пов`язані з настанням ДТП від 24.04.2022р. за участю транспортного засобу відповідача, забезпеченого полісом ОСЦПВ № ЕР-203871365, виданим ПрАТ «СК «Юнівес».

15.08.2022 року була укладена Додаткова угода № 1 до Договору правничої (правової) допомоги від 15.08.2022р., а 06.10.2022р. Додаткова угода № 2 до Договору про надання правничої ( правової) допомоги від 15.08.2022р. (а.с.№ 99 зворотна сторона, 100). 22.11.2022р. представником відповідача адвокатом Негробовим О.В. та Колодкою М.С. підписаний акт приймання-передачі виконаних роботі до договору від 15.08.2022р., Додаткової угоди № 1 та Додаткової угоди № 2.

В акті зазначено про наступну виконану роботу: направлення запиту до страхової компанії та надання роз`яснень вартість 500грн.; аналіз позовної заяви ОСОБА_1 , яка перебуває в провадженні суду, надання роз`яснень з приводу пред`явлених позовних вимог 4 години 2000грн.; складання та подання відповіді на відзив 6 годин 3 000грн.; опрацювання відповіді на відзив, відзиву ПрАТ «СК «Юнівес», надання усної консультації з приводу отриманих заяв по суті справи та остаточне узгодження правової позиції 10 годин - 5000грн).

Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 36 від 22.11.2022 року підтверджена сплата ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 8500грн.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19 зазначено, що судові витрати, які не пов`язані зі сплатою судового збору, не повинні бути не пропорційними до предмету позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який прийшов до висновку про часткове задоволення вимог відповідача й суд першої інстанції правильно звернув увагу на заперечення позивача щодо зменшення витрат на правничу допомогу й правильно прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог, врахувавши при цьому витрати, пов`язані з аналізом адвокатом Негробовим О.В. позовної заяви та складанням відзиву на позов в загальному розмірі 3500 грн.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вимог позивача про стягнення на його користь матеріальної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 22878,91 грн.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що 19.05.2022 року відповідачем ОСОБА_2 було сплачено грошові кошти, що підтверджується матеріалами справ, а отже, відповідач свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди виконав та на сьогоднішній день підстав стягувати з нього матеріальну шкоду в більшому розмірі немає.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції незаконно відмовив в задоволенні вимог щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_2 , колегія суддів ставиться критично, оскільки грошові кошти в розмірі 2600 грн. були перераховані відповідач ОСОБА_2 19.05.2022 року на рахунок ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи, а отже відповідач свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди виконав. Колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості, у разі проведення фактичних ремонтних робіт, звернутися до відповідача ОСОБА_2 про достягнення суми різниці між страховою виплатою та вартістю відновлювального ремонту.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції незаконно відмовив в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 та не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані позивачем до суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з позивач на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки,такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова