Справа №333/6352/22
Провадження № 2/333/966/23
22 червня 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користування квартирою шляхом визнання таким, що втратив право користування та виселення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди, які створює йому ОСОБА_2 в користуванні, володінні і розпоряджанні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , та просить виселити його з вказаної квартири.
Позовні вимоги мотивує тим, що 23.10.2018 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належала ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 26.07.2018 р. районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району. З дня купівлі квартири ОСОБА_1 набув право приватної власності на зазначене нерухоме майно.
На момент продажу житла ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі. Після продажу квартири ОСОБА_2 мав придбати собі інше житло, звільнити квартиру та знятись з реєстраційного обліку за адресою квартири. Тому ОСОБА_1 погодився на його короткострокове проживання в квартирі до придбання житла за умови, що він сплачуватиме платежі за отримані комунальні послуги та погасить наявні в нього борги за комунальні послуги.
Між тим ОСОБА_2 зловживає добрим до нього відношенням: інше житло собі не придбав, квартиру не звільнив, в квартирі живе безоплатно, за комунальні послуги платежі комунальним службам не сплачує тощо. Викладене свідчить, що ОСОБА_2 створює йому перешкоди у володінні та користування квартирою, умисно створює йому грошові зобов`язання перед комунальними службами.
Право ОСОБА_2 на володіння та користування квартирою, на реєстрацію за адресою квартири, нерозривно пов`язано з його правом власності на квартиру та є похідним від права власності. В момент продажу квартири припинилось право власності ОСОБА_2 на квартиру, внаслідок чого він втратив право власності на квартиру: право на володіння, користування та розпорядження квартирою.
ОСОБА_2 до цього часу не знявся з реєстраційного обліку за адресою квартири і виявляє намір у подальшому проживати в належній ОСОБА_1 квартирі проти волі та всупереч бажанню власника. Реєстрація і проживання в належній ОСОБА_1 на праві приватної власності квартирі ОСОБА_2 існує всупереч волі власника та створює ОСОБА_1 перешкоди в користуванні, володінні і розпоряджанні квартирою.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України», про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.
Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.
23.10.2018 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належала ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 26.7.2018 р. районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району. З дня купівлі квартири ОСОБА_1 набув право приватної власності на зазначене нерухоме майно.
На момент продажу житла ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі. Після продажу квартири ОСОБА_2 за усної згоди ОСОБА_1 мав право певний час мешкати в квартирі до купівлі собі іншого житла та сплачувати платежі за отримані комунальні послуги і погасити наявні в нього на момент купівлі-продажу квартири борги за комунальні послуги.
Проте до цього часу ОСОБА_2 інше житло собі не придбав, квартиру не звільнив, в квартирі живе безоплатно, за комунальні послуги платежі комунальним службам не сплачує, користується квартирою всупереч волі власника квартири ОСОБА_1 , чим створює ОСОБА_1 перешкоди у володінні та користування квартирою і створює власнику грошові зобов`язання перед комунальними службами.
Підтверджують викладене документи: договір купівлі-продажу квартири від 23.10.2018 р., реєстрований в реєстрі за №2260; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №142322634 від 23.10.2018 р., заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2020 р. у справі № 333/6552/19, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» борг в розмірі 42 337,33 грн.
Право ОСОБА_2 на володіння та користування квартирою, на реєстрацію за адресою квартири, нерозривно пов`язано з його правом власності на квартиру та є похідним від права власності.
23.10.2018 р. (в момент продажу квартири) припинилось право власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого він втратив право власності на квартиру, а саме: право на володіння, користування та розпорядження квартирою.
Так як ОСОБА_2 до цього часу не знявся з реєстраційного обліку за адресою квартири і проживає в належній ОСОБА_1 квартирі проти волі та всупереч бажанню власника, він створює ОСОБА_1 перешкоди в користуванні, володінні і розпоряджанні квартирою.
Після припинення 23.10.2018 р. права власності ОСОБА_2 на квартиру він з новим власником квартири ОСОБА_1 не укладав будь-які договори щодо його подальшого проживання та реєстрації в проданій квартирі.
ОСОБА_2 не належать до кола теперішніх власників квартири, не належить до родини ОСОБА_1 та до членів сім`ї ОСОБА_1 .
Правовідносини між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не засновані на нормах житлового законодавства. Вони існують у сфері взаємовідносин з приводу приватної власності. Тому право ОСОБА_2 на проживання і реєстрацію в належній ОСОБА_1 квартирі регулюється виключно нормами цивільного законодавства, зокрема, про право приватної власності.
За приписами ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ст. 321 ч 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Втрата ОСОБА_2 23.10.2018 р. права власності на квартиру тягне за собою втрату ним з 23.10.2018 р. права на користування квартирою і на реєстрацію в квартирі.
Тому ОСОБА_1 - новий власник квартири, в порядку захисту належного йому права власності, правомірно заявив вимогу про усунення створених йому ОСОБА_2 перешкод у реалізації права власності на належну йому квартиру шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та виселення його з квартири.
Згідно зі ст. 383 ч 1 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
За змістом ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Вказані норми права свідчать, що ОСОБА_1 вправі використовувати належну йому квартиру для власного проживання, для проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власності можливе лише з підстав, передбачених законом. Тому виключно ОСОБА_1 має право на вселення в свою квартиру інших осіб, на вирішення питань проживання в належній йому квартирі інших осіб і реєстрації в квартирі інших осіб.
ОСОБА_1 проти подальшого проживання та реєстрації ОСОБА_2 в квартирі після припинення права власності на квартиру.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити повністю.
В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 992,40 грн.
На підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 263-265, 272, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користування квартирою шляхом визнання таким, що втратив право користування та виселення, - задовольнити повністю.
Усунути перешкоди, які створює ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , у користуванні, володінні і розпоряджанні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , та виселенні його з вказаної квартири.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя А.В. Михайлова