Номер провадження: 22-ц/813/7836/23
Справа № 496/5825/22
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л.О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Атланта»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 ,

на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Атланта» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, в обґрунтування якого зазначило, що 04.10.2021 року між ТОВ «Атланта» та ОСОБА_4 укладено договір № 154/16 про надання послуг, згідно з умовами якого виконавець зобов`язався надати замовнику інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з придбанням замовником об`єкта нерухомості житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язався сплатити надані послуги у розмірі 93135 грн, що на день підписання договору за офіційним курсом було еквівалентно 3500 доларів США, в строк та в порядку, передбаченому договором.

На виконання умов вказаного договору, між ТОВ «Атланта», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір про намір укласти угоду № 154/16 від 04.10.2021 року, згідно з умовами якого власник та набувач зобов`язались укласти договір відчуження, відповідно до якого власник передає у власність набувачу житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , узгоджено умови укладання такого договору та строк укладання договору не пізніше 22.02.2022 року.

22.02.2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки, реєстровий номер договору № 217, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С. Того ж дня ТОВ «Атланта» звернулось до відповідача з листом, в якому повідомило про обов`язок сплатити надані послуги та у відповідності до вимог чинного законодавства, надало акт виконаних робіт.

Вказаний лист отримано відповідачем 05.03.2022 року, проте відповідач зобов`язання за договором не виконав та не сплатив позивачу вартість наданих інформаційно-посередницьких послуг у розмірі 127990,10 грн.

Враховуючи неналежне виконання зобов`язання відповідачем, позивач вважав, що ОСОБА_1 має сплатити на його користь три відсотки річних у відповідності до ст. 625 ЦК України у розмірі 2934,99 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Атланта» грошові кошти у розмірі 130925,09 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Біляївський районний суд Одеської області рішенням від 15 травня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» грошові кошти за договором № 154/16 про надання послуг покупцю від 04.10.2021 року у розмірі 3500 доларів США, що за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України станом на 15.05.2023 року, складає 127990,10 грн, 3% річних за період з 23.02.2022 року по 15.05.2023 року у розмірі 128,60 доларів США, що за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України станом на 15.05.2023 року, складає 4702,72 грн. Судом першої інстнції вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 22.02.2022 року відповідач придбав нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку, що свідчить викнення з цього часу у відповідача зобов`язання по оплаті послуг за договором № 154/16 про надання послуг покупцю від 04.10.2021 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Атланта».

Також суд першої інстанції вважав обґрунтованими доводи позивача про стягнення 3% річних. Визначаючи розмір 3% річних суд першої інстанції виходив з розміру заборгованості - 3500 доларів США, та кількості днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 23.02.2022 року по день ухвалення рішення 15.05.2023 року, що становить 447 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , просить рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Просить вирішити питання розподілу судових витрат.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , посилається на неналежне повідомлення відповідача про дату судового засідання, зауважує, що повідомлення учасників справи телефонограмою не відповідає встановленому порядку повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Також зазначає, що договором № 154/16 не узгоджено його істотну умову строк виконання, що свідчить про не укладення вказаного договору.

Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання послуг та в чому могло бути виражене надання зазначених послуг.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.10.2023 року позивачу роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги ТОВ «Атланта» отримало 18.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію ухвали про відкриття провадження відповідач отримав 26.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення шкоди у розмірі 130925,09 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 * 100 = 2684000 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 22.02.2022 року відповідач придбав нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку, що свідчить про виникнення з цього часу у відповідача зобов`язання по оплаті послуг за договором № 154/16 про надання послуг покупцю від 04.10.2021 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Атланта».

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає нормам процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.12.2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, та призначено судове засідання на 29.03.2023 року.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29.03.2023 року заяву відповідача про витребування доказів задоволено. Розгляд справи відкладено на 15.05.2023 року.

Повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 15.05.2023 року представник відповідача Кари Валіда ОСОБА_3 повідомлений судом першої інстанції засобами телефонного зв`язку, що підтверджується телефонограмою від 12.04.2023 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України суд викликає, або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Отже, апеляційний суд зазначає, що повідомлення учасників справи телефонограмою про розгляд справи не відповідає встановленому порядку повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 23.02.2021 року у справі № 379/1296/18, від 10.09.2021 року у справі № 295/8610/15-ц.

Суд залишив поза увагою той факт, що Цивільним процесуальним Кодексом України чітко передбачений порядок вручення судових повісток. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, як направлення судом на адресу відповідача, так і отримання ним судових повісток про розгляд справи призначеної на 15.05.2023 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивач не був повідомлений про час і місце розгляду справи призначеної на 15.05.2023 року у спосіб, як це передбачено ст. 128 ЦПК України.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та вручення судової повістки на 15.05.2023 року, як це передбачено ст. 128 ЦПК України, проведення судового засідання, призначеного на 15.05.2023 року та ухвалення оскаржуваного рішення суперечить наведеним нормам процесуального права, відповідач був позбавлений можливості знати про дату, час та місце судового засідання в порядку визначеному ЦПК України та приймати участь. Рішення суду першої інстанції ухвалене за відсутності сторін.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом норм процесуального, а саме не повідомлення судом про дату, час та місце розгляду справи, відсутність можливості взяти участь у судовому розгляді справи.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року ухвалене судом із порушенням норм процесуального права, зазначене порушення є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.10.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Атланта» в особі Афанасьєвої О.Л., яка діяла на підставі довіреності № 16 від 01.08.2020 року і Статуту та ОСОБА_4 укладено договір № 154/16 про надання послуг покупцю.

Відповідно до п. 1 договору виконавець зобов`язався надати замовнику інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з придбанням замовником об`єкта нерухомості житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язався оплатити надані послуги в розмірі, у строки та в порядку, встановлені цим договором.

Зі змісту пунктів 2 та 5 вказаного договору вбачається, що до інформаційно-посередницьких послуг, які надаються ТОВ «Атланта», відносяться: консультації фахівців з питань придбання нерухомості, надання замовнику варіантів об`єктів нерухомості з наявної у виконавця інформаційної бази даних і організація огляду об`єктів нерухомості замовником, надання персонального фахівця для пошуку і демонстрації обраних замовником об`єктів нерухомості. Додаткові послуги, що надаються виконавцем за договором, включають узгодження з власником об`єкта нерухомості порядку розрахунків, термінів укладення угоди, погашення заборгованості за комунальними платежами, телефонним переговорам і надання підтверджуючих документів про зняття з реєстраційного обліку всіх фізичних осіб, зареєстрованих в якості місця проживання і при звільненні об`єкта нерухомості; створення умов для проведення переговорів, розрахунків та укладення необхідних договорів між замовником та продавцем об`єкта; організацію інформаційно-посередницького супроводу щодо укладення та нотаріального посвідчення договору щодо відчуження об`єкта.

Пунктом п. 3 договору встановлено, що зобов`язання виконавця перед замовником вважаються частково виконаними, а інформаційно-посередницькі послуги підлягають частковій оплаті, якщо за участю «сторін» укладено договір про намір укласти угоду з придбання об`єкта. Підтвердженням повного виконання виконавцем зобов`язань за договором перед замовником є укладений договір з придбання об`єкта.

04.10.2021 року між ТОВ «Атланта» в особі ОСОБА_7 , яка діяла на підставі довіреності № 16 від 01.08.2020 року і Статуту, ОСОБА_6 (власник) та ОСОБА_4 (набувач) укладено договір № 154/16 про намір укласти угоду. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору власник і набувач зобов`язуються у строк визначений п. 2.5 договору - не пізніше 22.02.2022 року, укласти і нотаріально посвідчити договір відчуження, згідно з яким власник передає набувачу у власність житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать йому на праві власності, а набувач, в свою чергу, сплатить власнику ціну об`єкта на умовах, передбачених договором.

22.02.2022 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С. та зареєстрований в реєстрі № 217. Предметом вказаного договору згідно п. 1.1 є нерухоме майно у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,0525 га в тому числі з угіддями, кадастровий номер: :02:001:0917.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З викладеного вбачається, що ТОВ «Атланта» умови договору про надання послуг покупцю № 154/16 від 04.10.2021 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Атланта» та ОСОБА_4 виконано.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів надання позивачем послуг та обґрунтувань того в чому вони виражені, оскільки перелік наданих послуг встановлено умовами договору про надання послуг покупцю № 154/16 від 04.10.2021 року, підписаного відповідачем, останнім доказів не надання ТОВ «Атланта» послуг за вказаним договором, або їх невідповідної якості, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом не надано.

В ч. 1 ст. 903 ЦК України вказано, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 6 договору вартість послуг, що надаються виконавцем за цим договором, становить 93135 (дев`яноста три тисячі сто тридцять п`ять) гривень, що еквівалентно 3500 (три тисячі п`ятсот) доларам США за офіційним курсом.

У свою чергу, пунктом 7 договору встановлено порядок розрахунку, а саме: замовник за договором зобов`язувався оплатити ТОВ «Атланта» вартість послуг, що надаються за договором, в наступному порядку: частина винагороди в розмірі (нуль) гривень, що еквівалентно (нуль) доларам США за офіційним курсом, замовник сплачує виконавцю в момент підписання договору в рахунок часткової оплати послуг відповідно п. 3 даного Договору; решту винагороди в розмірі 93135 гривень, що еквівалентно 3500 доларам США за офіційним курсом, замовник сплачує виконавцю в момент нотаріального посвідчення договору придбання об`єкту.

22.02.2022 року ТОВ «Атланта» складено акт виконаних робіт до договору про надання послуг покупцю № 154/16 від 04.10.2021 року, відповідно до якого вартість інформаційно-посередницьких послуг згідно договору про надання послуг покупцю № 154/16 від 04.10.2021 року складає 3500 доларів США, офіційний курс дол. США до гривні станом на 22.02.2022 року 28,4846 грн, тому сума до сплати складає 99696,10 грн.

22.02.2023 року ТОВ «Атланта» звернулось до відповідача з листом, в якому повідомило про обов`язок сплатити надані послуги у розмірі 3500 доларів США та надало акт виконаних робіт до договору про надання послуг покупцю № 154/16 від 04.10.2021 року.

Вказаний лист з актом виконаних робіт направлено відповідачу, що підтверджується описом вкладення від 22.02.2023 року, квитанцією ПАТ «Укрпошта», накладною № 040 та отримано ОСОБА_4 05.03.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 040.

Оскільки відповідачем умови договору про надання послуг покупцю № 154/16 від 04.10.2021 року щодо оплати отриманих послуг не виконані, що останнім не заперечується, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.07.2023 року у справі № 296/10217/15-ц.

Оскільки умовами договору № 154/16 про надання послуг покупцю від 04.10.2021 року визначено вартість послуг, що надаються виконавцем за цим договором - 93135 (дев`яноста три тисячі сто тридцять п`ять) гривень, що еквівалентно 3500 (три тисячі п`ятсот) доларам США за офіційним курсом до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 533 ЦК України, оскільки грошове зобов`язання ОСОБА_2 триває, офіційний курс гривні до долара США змінився, сума боргу станом на день звернення до суду з позовом 29.11.2022 року, еквівалентна 3500 доларів США, становила 127990,10 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Звертаючись до суду позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 130925 грн, з яких: 127990,10 грн сума боргу, 2934,99 грн 3 % річних.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем заяв про збільшення розміру позовних вимог не подавалось.

Проте, суд першої інстанції не врахував заявлені позивачем вимоги та стягнув з відповідача грошові кошти у розмірі 3500 доларів США, що за офіційним курсом валют, встановленим НБУ станом на 15.05.2023 року складає 127990,10 грн, 3 % річних за період з 23.02.2022 року по 15.05.2023 року у розмірі 128,60 доларів США, що за офіційним курсом валют, встановленим НБУ станом на 15.05.2023 року складає 4702,72 грн, тим самим порушивши вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проведений позивачем розрахунок відповідачем не спростовано, свого контр-розрахунку не надано, апеляційна скарга доводів щодо неправильного розрахунку не містить.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» грошові кошти у розмірі 130925,09 грн з яких: 127990,10 грн вартість послуг, 2934,99 грн 3% річних за період з 23.02.2022 року по 15.05.2023 року.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності договору № 154/16 від 04.10.2021 року вимогам ст. 180 ГК України з огляду на відсутність істотної умови щодо строку не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки до правовідносин, що виникли між сторонами не підлягають застосуванню положення ст. 180 ГК України.

Положеннями ч. 1 ст. 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами, а відсутність такої умови у договорі № 154/16 від 04.10.2021 року не свідчить про його неукладеність.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року слід скасувати відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» грошові кошти у розмірі 130925,09 грн.

Щодо судових витрат

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову Товариством з обмеженою відповідальністю «Атланта» сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 140 від 29.11.2022 року.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481 грн.

За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір 3762 грн, що підтверджується платіжною інструкцію від 01.10.2023 року.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 1) грошові кошти у розмірі 130925 (сто тридцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн 09 коп. та судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов