Справа № 727/3835/23
Провадження № 2-др/727/73/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Чебан В.М.
при секретарі Бружа В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Рендюк Наталії Василівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору про пайову участь у будівництві, -
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.08.2023 року, яке було залишено в силі постановою Чернівецького апеляційного суду від 15.11.2023 року - було відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору про пайову участь у будівництві.

04.09.2023 року до суду надійшло клопотання представниці відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якого остання просить суд стягнути витрати на професійну правничу допомогуз позивача ФОП ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_1 в розмірі 14000,00 гривень.

Представниця відповідачки вказує, що про намір подання суду доказів понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу нею було зроблено відповідну заяву у судових дебатах.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак представниця відповідачки спрямувала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Крім цього, згідно спрямованої до суду відповіді на заперечення вказує, що у відповідності до вимог ч.1 ст.134 ЦПК України, відповідачкою ОСОБА_1 було подано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, який є частиною договору, і саме з цього розрахунку сторони (адвокат та клієнт) виходили при складанні та погодженні актів приймання-передачі наданих послуг від 17.05.2023 року та 31.08.2023 року.

Зазначає, що з цього ж попереднього орієнтовного розрахунку вбачається, що суми вартості послуг, зазначених у ньому, є фіксованими, а не погодинними.

Представниця відповідачки зауважує, що нею при складанні відзиву на позовну заяву була допущена описка в назві вказаного процесуального документу, а саме: «відповідь на відзив», замість вірного: «відзив».

Вважає, що допущена технічна описка в назві зазначеного процесуального документу не являється підставою вважати, що такий документ не складався, а послуга відповідачці надана не була.

Стверджує, що нею фактично було надано послуги, що відображені в Актах приймання-передачі від 17.05.2023 року та від 31.08.2023 року.

На основі викладеного просить суд стягнути з позивача ФОП ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_1 понесені останньою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн.

Позивач ФОП ОСОБА_2 та його представниця ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, однак представниця позивача спрямувала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Крім цього, просить суд відмовити в задоволенні вимог клопотання представниці відповідачки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім цього, згідно спрямованого представницею позивача письмового заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, остання стверджує, що сума витрат в розмірі 14000,00 грн. є неспівмірною зі складністю справи, а також з фактично затраченим адвокатом Рендюк Н.В. у зв`язку із розглядом вищезазначеної цивільної справи часом.

Вказує, що в матеріалах справи та в поданих до суду представником відповідача документах відсутній передбачений договором про надання професійної правничої допомоги розрахунок, що фактично унеможливлює визначення вартості послуг.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутній документ із назвою «Відзив на позовну заяву», а тому на думку представника позивача, витрати пов`язані з написанням адвокатом вищезазначеного процесуального документу не підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

На основі викладеного представниця позивача просить суд відмовити у задоволенні вимог клопотання представника відповідача про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14000 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.08.2023 року було відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору про пайову участь у будівництві (а.с.92-95).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22.11.2023 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 було залишено без задоволення; рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2023 року було залишено без змін (а.с.182-192).

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що 05.05.2023 року та 19.06.2023 року між відповідачкою ОСОБА_1 та адвокатом Рендюк Н.В.було укладено договори про надання професійної правничої допомоги (а.с.200, 202).

Як вбачається із наданих представницею відповідачки ОСОБА_3 суду Актів приймання-передачі наданих послуг №1 від 17.05.2023 року та №1 від 31.08.2023 року перелік послуг, наданих останньою по цивільній справі (№727/3835/23) за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору про пайову участь у будівництві, складається з наступного: вивчення позовної заяви з додатками, консультація клієнта, вироблення та погодження правової позиції (2 год.) 2000,00 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву (3 год.) 4000,00 грн.; представництво інтересів в суді першої інстанції (фіксована вартість) 8000,00 грн.

Так, у постанові ВС від 22 грудня 2021 року по справі №873/212/21 колегія суддів Верховного Суду зауважила, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, дослідивши докази на підтвердження витрат відповідача на правничу допомогу, суд вважає, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги є меншим, ніж зазначено в Актах приймання-передачі наданих послуг №1 від 17.05.2023 року та №1 від 31.08.2023 року, у зв`язку з тим, що вказані витрати, на думку суду, не відповідають фактично понесеним витратам на правничу допомогу та суперечать критерію розумності їхнього розміру.

Так, зазначені в Акті приймання-передачі наданих послуг №1 від 17.05.2023 року витрати, що понесені відповідачкою ОСОБА_1 , у зв`язку із підготовкою відзиву на позовну заяву в розмірі 4000,00 грн., на думку суду не відповідають критерію розумності та реальності понесених адвокатом витрат, а тому такі витрати на підставі ст.141 ЦПК України, з врахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу на написання зазначеного процесуального документу мають бути зменшені до 1500,00 грн.

Крім цього, вказані в Акті приймання-передачі наданих послуг №1 від 31.08.2023 року витрати, що понесені відповідачкою ОСОБА_1 , у зв`язку із представництвом інтересів в суді першої інстанції в розмірі 8000,00 грн., також, на думку суду, не відповідають зазначеному критерію розумності таких витрат, враховуючи при цьому й ту обставину, що згідно з протоколами судових засідань по справі №727/3835/23 від 22.08.2023 року (а.с.83-84) та від 31.08.2023 року (а.с.90-91), - адвокатом Рендюк Н.В. було витрачено на судові засідання лише 1 годину часу.

А тому, суд приходить до висновку, що вказані витрати, що пов`язані з представництвом адвокатом Рендюк Н.В. інтересів відповідачки ОСОБА_1 в суді першої інстанції в розмірі 8000,00 грн., необхідно зменшити до 1500,00 грн.

Щодо посилання представниці позивачки на відсутність в матеріалах цивільної справи процесуального документу під назвою «Відзив на позовну заяву» суд зазначає наступне.

Так, проаналізувавши спрямований до суду 17.05.2023 року представницею відповідачки документ під назвою «Відповідь на відзив» (а.с.36-38), суд приходить до висновку, що останній являється письмовими запереченнями на позовну заяву, тобто за своєю суттю є відзивом на позов.

При цьому, згідно спрямованої до суду представницею відповідачки відповіді на заперечення, остання вказує, що вона помилково зазначила назву процесуального документу, а саме: «Відповідь на відзив», замість вірного «Відзив на позовну заяву».

Вищевказані обставини, на думку суду, вказують на безпідставність твердження представника позивача про відсутність в матеріалах цивільної справи відзиву на позов, а також свідчать про обов`язок позивача відшкодувати відповідачці витрати, що пов`язані з його виготовленням.

При цьому, інші доводи представника позивача, на переконання суду, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а тому й не беруться судом до уваги.

Водночас, під час розгляду зазначеного клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом був взятий до уваги висновок, що викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №753/15687/15-ц, відповідно до змісту якого при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

З урахуванням вищевикладеного, а також фактичних обставин справи, виходячи із принципу розумності і справедливості, суд вважає необхідною та доведеною компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі в сумі 5000,00 грн., оскільки саме такий розмір судових витрат, на переконання суду, є доведеним та документально обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Підстав для стягнення з відповідача ще 9000,00 грн. - суд не вбачає.

Керуючись п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Рендюк Наталії Василівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору про пайову участь у будівництві задовольнити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: