У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

Справа № 285/1097/23

провадження у справі 2-о/0285/38/23

22 червня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді….………………Літвин О. О.,

присяжних..…………………...........Милик А. В.,

Паламарчук Н. С.,

секретаря…………………………..Клечковської М. М.,

з участю:

представника заявника................... ОСОБА_1 ,

представника органу опіки............Правило В. В.,

заінтересованої особи.................... ОСОБА_2 ,

представника соціальної служби...Котової О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами окремого позовного провадження цивільну справу за

заявою ОСОБА_3

заінтересовані особи: орган опіки та піклування Звягельської міської ради Житомирської області,

ОСОБА_2 ,

Звягельський міський центр соціальних служб,

Комунальна установа «Радомишльський психоневрологічний інтернат» Житомирської обласної ради,

про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання його падчерки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначення його опікуном останньої.

Провадження в даній справі відкрито 21.02.2023.

В судовому засіданні представник заявника повідомила суду, що ОСОБА_4 є донькою його дружини ОСОБА_5 , з якою він уклав шлюб влітку 2021 року. Донька з ними не проживала, а весь час знаходилась у Бердичівській спеціалізованій школі Житомирської обласної ради (далі за текстом - Спецшкола), куди вона була влаштована після того, як її матір було позбавлено щодо неї батьківських прав. У зв`язку з вторгненням російської федерації на територію України в лютому 2022 року, ОСОБА_4 було повернуто додому. Однак вона перебуває на сьогоднішній день в інтернаті м Радомишль.

Заінтересована особа ОСОБА_2 пояснила суду, що не може бути опікуном своєї доньки ОСОБА_4 , оскільки сама потребує опіки і не впорається з таким надмірним тягарем. Зазначила, що також ще має трьох дорослих дітей, щодо яких, в тому числі і щодо ОСОБА_6 , у 2012 році вона була позбавлена материнських прав. Усі діти наразі проживають окремо від неї. Чіткої позиції щодо того, хто краще впорається з обов`язками опікуна для її доньки, не висловила.

Від представника Комунальної установи «Радомишльський психоневрологічний інтернат» Житомирської обласної ради (далі за тестом - Інтернат) надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що заявник є членом сім`ї ОСОБА_4 , а відтак не наділений правом звернення до суду із заявою про визнання її недієздатною. Так, з моменту влаштування ОСОБА_6 до Інтернату від 06.04.2023, яке відбулось за заявою не її родичів, а директора Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної адміністрації, нею ніхто не цікавився і у закладі не відвідував. Окрім того, сама ОСОБА_6 не хоче проживати із вітчимом, заявником у даній справі, з яким разом практично не проживала, а за час тимчасового перебування за місцем проживання матері та ОСОБА_3 , вказувала про те, що останні її били, повертатись до них не хоче, їй більше подобається в Інтернаті.

Представник органу опіки зазначив, що мета заявника у визнанні ОСОБА_6 недієздатною та встановлення над нею опіки незрозуміла, оскільки вона влаштована до Інтернату.

Представник Звягельського міського центру соціальних служб пояснила суду, що після закінчення ОСОБА_6 Спецшколи, вона повернулась до Звягеля та з 01.03.2022 знаходилась під соціальним супроводом Звягельського міського центру соціальних служб, який повністю опікувався нею. ОСОБА_6 проживала за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , іноді проживала у матері. Вітчим не цікавився життям своєї падчерки, лише одного разу прийшов до соціальної служби з вимогою віддати йому ощадну книжку ОСОБА_6 .

Зазначила, що необхідності у визнанні ОСОБА_6 недієздатною немає, оскільки вона влаштована до Інтернату, де знаходиться поміж таких же осіб, як вона, їй там добре і вона сама хотіла там жити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши подану заяву, суд приходить до наступного висновку.

Цивільна дієздатність є важливою складовою правосуб`єктності фізичної особи, що дозволяє їй виступати учасником цивільних відносин у повній мірі, своїми діями набувати цивільних прав та виконувати цивільні обов`язки.

Вирізняльною ознакою справ окремого провадження є те, що заяву може бути подано певним визначеним законом колом осіб (заявників). Так, у справах про визнання фізичної особи недієздатною заявниками можуть бути: члени сім`ї, близькі родичі, орган опіки та піклування, заклад з надання психіатричної допомоги. Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про визнання особи недієздатною, обов`язково слід з`ясувати, чи належить заявник до членів сім`ї, особу яку просить визнати недієздатною та чи вправі він був заявляти дану заяву.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Відповідно до положень СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» визначено в рішенні Конституційного Суду України №5-рп/99, згідно якого це особи, які постійно разом мешкають і ведуть спільне господарство, мають спільні витрати, бюджет, харчування, купують майно для спільного користування, беруть участь у витратах та утримання житла, його ремонт.

В судовому засіданні було встановлено, що заявник ОСОБА_7 не є близьким родичем ОСОБА_4 та, відповідно, не член її сім`ї, з огляду на зазначені вище положення чинного законодавства, оскільки він з нею не проживав, місце реєстрації у них різне, спільним побутом ніколи не були пов`язані та взаємних прав і обов`язків вони також не мали. Та обставина, що він перебуває у шлюбі понад півтора року з матір`ю ОСОБА_6 , яку, принагідно зазначити, судом більше 10 років назад було позбавлено батьківських прав щодо усіх чотирьох її неповнолітніх дітей, не дає підстави стверджувати, що він є членом сім`ї ОСОБА_6 .

Відповідно до п.2 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28.03.1972 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заяву подано неправомочною особою, суд повинен, не закриваючи провадження у справі, обговорити питання про заміну неналежного заявника належним.

У зв`язку з цим судом було поставлено на обговорення дане питання, зокрема заміни заявника ОСОБА_7 , проти чого заперечила його представник. А мати ОСОБА_6 , заінтересована особа ОСОБА_8 , в судовому засіданні від 12.04.2023 відмовилась опікуватись своєю донькою у разі визнання її недієздатною, в даному засіданні спершу не заперечила, щоб заявника було замінено нею, однак вважає, що краще з цими обов`язками справиться її чоловік.

Принагідно зазначити, що судом явка ОСОБА_4 визнавалась обов`язковою, та суд зобов`язував саме заявника забезпечити її явку, оскільки за станом здоров`я вона може брати участь в судовому засіданні. Однак, ні сам заявник, ні особа, відносно якої ставиться питання щодо визнання її недієздатною, до суду не прибули.

Представник ОСОБА_7 в судовому засіданні не змогла спростувати будь-якими поясненнями або доказами, пояснення представника Звягельського міського центру соціальних служб та обставини, зазначені представником Інтернату у своїх письмових поясненнях, зокрема факт відсутності спільного проживання заявника зі своєю падчіркою, її небажання повертатись до матері й вітчима та застосування останніх до неї фізичного насильства.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, під зверненням до суду з даною заявою суд не вбачає захист прав ОСОБА_4 , яка є інвалідом з дитинства, хворіє на розумову відсталість легкого ступеню та відноситься до найвразливішої групи осіб.

Резюмуючи викладене, у зв`язку з тим, що заяву було подано неправомочною особою, яка відмовилась на заміну її належним заявником, - дана заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Керуючись статтями 257-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну її частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту ухвали- 26 червня2023року.

Головуюча суддя О. О. Літвин

присяжні Милик А. В.

Паламарчук Н. С.