Справа № 456/5657/23
Провадження № 2/456/1354/2023
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

20 грудня 2023 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони у справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»;

відповідач ОСОБА_1 ;

міст позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитними договорами;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, на підставі наявних у суду матеріалів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін у справі.

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в порядку представництва, котре здійснює ОСОБА_2 (довіреність № 510 від 23.06.2023 року у засвідченій копії приєднана до матеріалів позовної заяви), 30.10.2023 року, скориставшись засобами поштового зв`язку, скерував в Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 03.11.2023 року за вх. № 18916, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 939372743 від 05.01.2022 року в розмірі 11 568 грн. 00 коп. та за кредитним договором № 2769402 від 02.01.2022 року в розмірі 4 056 грн. 32 коп., а всього заборгованості в розмірі 15 624 грн. 32 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення до суду вищевказаної позовної заяви із однією вимогою майнового характеру, у розмірі 2 684 грн., позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» при ухваленні рішення просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 ..

Позовні вимоги можна розділити на дві тези, котрі обґрунтовуються тим, що: 1) 02.01.2022 року між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2769402. Цей кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача ОСОБА_1 , про що свідчить підпункт 9.7. кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до пунктів 2.1. та 2.4. кредитного договору, ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надав відповідачеві ОСОБА_1 фінансовий кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на його платіжну картку, й такий кредит вважається наданим у день перерахування суми кредиту. Підписанням вказаного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», котрі розміщені на веб-сайті, повністю прийняв умови вказаного кредитного договору, він повністю розуміє, погодився і зобов`язався неухильно дотримуватися названих Правил. 17.05.2023 року між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 217052023, у відповідності до умов якого ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступило) позивачеві ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв належні ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно пункту 1.1. договору факторингу, фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно пункту 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників від 19.07.2023 року до договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023 року, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 4 056 грн. 32 коп., з яких: 800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3 256 грн. 32 коп. заборгованість за відсотками; 2) 05.01.2022 року між ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 939372743. Цей кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, а саме був використаний його логін Особистого кабінету та пароль Особистого кабінету. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» надало відповідачеві ОСОБА_1 фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов?язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, а його невід?ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства: https://www.moneyveo.ua. 05.05.2022 року між ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» передав (відступив) позивачеві ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, a позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв належні ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно пункту 1.1. договору факторингу, фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань, за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно пункту 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників № 175 від 05.05.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 05.05.2022 року, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в розмірі 11 568 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 6 568 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Відповідач ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до нього про стягнення заборгованості за кредитними договорами не подав, свою позицію по справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в порядку представництва, котре здійснює Волянська К.Я. (довіреність від 27.03.2023 року у засвідченій копії приєднана до матеріалів клопотання), 13.11.2023 року, сформувавши документу системі «Електронний суд», подала в Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 19522, в якому просить проводити судовий розгляд цієї справи за відсутності уповноваженого представника позивача, проти заочного розгляду цієї справи не заперечує.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Оскільки відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, який не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 06.11.2023 року було вжито заходів для з Єдиного державного демографічного реєстру інформації про зареєстроване місце проживання/перебування такої фізичної особи відповідача ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 06.11.2023 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача ОСОБА_1 , який не має статусу підприємця,вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд цивільної справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) її сторін. Судове засідання у справі призначено на 05.12.2023 року о 09:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 05.12.2023 року судовий розгляд справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Нове судове засідання у справі призначено на 20.12.2023 року о 09:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 20.12.2023 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі наявних матеріалів (доказів).

Учасники справи двічі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі, про що свідчать наявні у справі письмові докази цьому.

Судом також було задоволено заяву позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про розгляд даної справи за відсутності уповноваженого представника та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи та постановлення ухвали про заочний розгляд цієї справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати розгляд справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів (доказів) та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Усі заяви та клопотання учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність відповідача ОСОБА_1 до порушення таких прав зазначеного позивача, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкоювідповідних доказів.

Судом встановлено, що 02.01.2022 року між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 2769402 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у сумі 800 грн., на погоджений умовами договору строк. Відповідно до умов цього кредитного договору, ТзОВ ЛІНЕУРА Україна» надає відповідачеві ОСОБА_1 фінансовий кредит в розмірі 800 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач ОСОБА_1 зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Судом також встановлено, що 05.01.2022 року між ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 939372743. Відповідно до умов цього кредитного договору, ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» надає відповідачеві ОСОБА_1 фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач ОСОБА_1 зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Поряд з тим, 17.05.2023 року між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 217052023, у відповідності до умов якого ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступило) позивачеві ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв належні ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно пункту 1.1. договору факторингу, фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно пункту 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників від 19.07.2023 року до договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023 року, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 4 056 грн. 32 коп., з яких: 800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3 256 грн. 32 коп. заборгованість за відсотками.

У свою чергу, 05.05.2022 року між ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» передав (відступив) позивачеві ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, a позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв належні ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно пункту 1.1. договору факторингу, фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань, за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно пункту 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників № 175 від 05.05.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 05.05.2022 року, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в розмірі 11 568 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 6 568 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Відтак позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», будучи правонаступником ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТзОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» за договорами факторингу, виконав свої зобов`язання, надавши відповідачеві ОСОБА_1 кошти за вищевказаними кредитними договорами, у встановленому у них розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідач ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість. При цьому, розмір спірної заборгованості за вищевказаними кредитними договорами відповідачем ОСОБА_1 не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не було подано.

Релевантні норми та джерела права, які застосовує суд при ухваленні даного заочного рішення, мотиви їх застосування.

Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за договором позики та за кредитними договорами, з особливостями укладання договору в електронному вигляді, що визначаються Законом України «Про електронну комерцію», регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі ЦК України), іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи.

Вочевидь, що між сторонами (з урахуванням правонаступництва позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі двох договорів факторингу та двох актів прийому-передачі реєстру боржників з правом вимоги) було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору № 2769402 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.01.2022 року та договору споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 939372743 від 05.01.2022 року, всі два правочини, в силу відсутності доказів на підтвердження їх нікчемності чи визнання їх недійсним у встановленому порядку, створюють презумпцію їх правомірності, у зв`язку з чим вказані кредитні договори є обов`язковими для виконання їх сторонами, а зобов`язання за ними, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та їх умов, натомість відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язань за вказаними кредитними договорами, допущену заборгованість за кожним договором ним у встановленому порядку не погашено.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає до стягнення заборгованість в загальній сумі 15 624 грн. 32 коп.. При цьому судом також було враховано, що розмір спірної заборгованості за вказаними кредитними договорами відповідачем ОСОБА_1 не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не було подано.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 684 грн. 00 коп. і підтверджуються платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 44897 від 03.10.2023 року, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь зазначеного позивача з відповідача ОСОБА_1 , оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі.

Поряд з тим, при пред`явленні вищевказаної позовної заяви, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ставить також питання про стягнення на свою користь з відповідача ОСОБА_1 понесених судових витрат, які пов`язані з витребуванням доказів, проведення їх огляду за місцем знаходження у сумі 1 342 грн. 00 коп., однак на підтвердження таких витрат зазначеним позивачем не долучено жодного доказу, відтак такі витрати не мають ознак реальних, тому компенсації не підлягають.

Доказів понесення сторонами інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 4-5, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 137, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279, 281-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 15 624 (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять чотири тисячі) грн. 32 коп. заборгованості за кредитними договорами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. понесених судових витрат у справі.

Строк і порядок набрання заочним рішенням суду законної сили та його оскарження.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому чинним ЦПК України, тобто шляхом подання до Львівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача ОСОБА_1 , яка подається безпосередньо до Стрийського міськрайонного суду Львівської області. У свою чергу апеляційна скарга на заочне рішення суду подається нею безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем ОСОБА_1 протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Відповідач ОСОБА_1 , якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому складеного повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; місцезнаходження юридичної особи: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, 01032; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Дата складення повного заочного рішення суду: 20 грудня 2023 року.

Суддя Володимир МИКИТИН