Справа №:755/8680/22
Провадження № 2/755/660/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «НОВОБУДОВА», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2020 по 01.08.2022 в розмірі 15 231,23 грн, з яких: основний борг - 13 858,68 грн; 3% річних за період з 01.02.2020 по 01.02.2022 - 328,37 грн; індекс Інфляції за період з 01.02.2020 по 01.02.2022 - 1 044,18 грн, а також стягнути судовий збір в сумі 2 481 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально- побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти та ін. Відповідно до Рішення правління №199 від 05.10.2005 та Авізо №293 від 27.04.2006 житловий будинок АДРЕСА_1 був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 у вищезазначеному багатоквартирному будинку на підставі акту прийому-передачі квартири інвестору від 10.12.2005. У будинку, в тому числі і квартирі АДРЕСА_2 позивачем безперебійно надавались та надаються житлово-комунальні послуги. Однак, відповідач не сплачує за спожиті ним житлово-комунальні послуги, чим спричиняють збитки позивачу.

Правовідносини, що склалися між сторонами в частині надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.02.2020 по 01.03.2020 регулюються Законом України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», а в частині надання послуги з управління будинком в період з 01.03.2020 по 01.08.2022 - Законом України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ «Про житлово-комунальні послуги».

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», затверджено Порядок формування тарифів на житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч.3 п.2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (загальна частина), передбачає, що тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до Порядку.

Згідно з Порядком калькуляційною одиницею при нарахуванні плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є 1 кв. м загальної площі, що перебуває у власності фізичної особи (п. 5 Порядку).

Таким чином, тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у Будинку, в тому числі і квартирі АДРЕСА_2 : в період з 01.02.2020 по 01.03.2020, встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №937 від 01.06.2018 та складав 6,79 гри./міс, за кв. м. загальної площі квартири.

Враховуючи площу квартири АДРЕСА_2 у будинку, а саме 67,5 кв. м., - загальна вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить: в період з 01.02.2020 по 01.03.2020 - 458,30 грн в місяць (оскільки, з 01.08.2018 послуга з вивезення побутових відходів стала окремою комунальною послугою, вартість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зменшилась на 25 грн, що відображається у графі «Перерахунки» розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги).

Відповідач даний обов`язок належним чином не виконує, хоча 05.04.2006 між відповідачем і позивачем був укладений договір № 451 на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в п. 2.1 якого передбачено, що послуги оплачуються щомісячно не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по бульвару Верховної Ради, 14-Б у місті Києві від 09.06.2016 та від 09.12.2019 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Звертає увагу суду, що зазначений договір в силу прямої вказівки норм ч.11 ст.10, ч.5 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», та ч.1 ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є обов`язковим для виконання усіма співвласниками (як фізичними, так і юридичними особами), тобто житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, незалежно від наявності підпису кожного із співвласників на такому договорі.

Згідно укладеного Договору №14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.02.2021 та кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території ціна послуги з управління (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) становить: 7,54 грн (в тому числі податок на додану вартість) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,46 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до договору; винагороду управителю в розмірі 1,08 грн на місяць.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку шляхом оплати всіх витрат експлуатуючій організації, відповідно до затвердженого тарифу на утримання будинку.

Дане зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг відповідач - ОСОБА_1 , належним чином не виконує, чим спричиняє збитки позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З урахуванням Постанови КМУ від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», позивачем нараховано до сплати відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.02.2020 по 01.02.2022р.

20.09.2022 ухвалою суду було відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі позивачем було отримано 21.10.2022, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 09.12.2022.

26.12.2022 до суду надійшов відзив відповідача, у якому остання позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи заперечення на позов відповідач посилалась на те, що протягом періоду до 01.03.2020 позивачем за адресою: АДРЕСА_3 відповідно до індивідуального договору № 451 від 05.04.2006, укладеного між позивачем та відповідачем, надавалися послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за які відповідач станом на 2020 розрахувався у повному обсязі. Факт оплати відповідачем всієї суми, нарахованої позивачем за надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до 01.03.2020 підтверджується розрахунком заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, наданим позивачем суду. Відтак, посилання позивача на договір № 451 від 05.04.2006, який не стосується заявлених позивачем вимог, та не є належним доказом відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України, розцінюється відповідачем як маніпуляції з боку позивача і спроба позивача ввести в оману суд щодо фактичних обставин справи, та кореспондується з положенням ч. 4 ст. 43 ЦПК України.

У квітні 2020 відповідач отримав від ТОВ «Новобудова» рахунок за березень 2020 року на оплату послуги з управління багатоквартирним будинком, в якому були відсутні будь-які пояснення щодо правових підстав запровадження послуги з управління, тоді як абзацом 12 пункту 8 Договору № 14-Б від 28.02.2020 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, прямо передбачений обов`язок позивача протягом одного місяця після підписання договору видати під розписку або надіслати рекомендованим листом кожному співвласникові завірену підписом управителя і печаткою (за наявності) копію цього договору, тобто це мало бути зроблено до 01.04.2020. Аналогічне зобов`язання передбачене абзацом другим частини п`ятої статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», яке, відповідно, було порушено позивачем. Фактично, абзац 12 пункту 8 Договору ТОВ «Новобудова» не виконало у контексті зобов`язань щодо відповідача навіть станом на грудень 2022 року. Водночас, не засвідчена належним чином (у відповідності до вимог ч. 2, ч. 4 і ч. 5 ст. 95 ЦПК України) копія договору була надана ТОВ «Новобудова» суду у додатках до позовної заяви для надсилання відповідачу, як і інші не засвідчені належним чином копії доказів, що надані позивачем і надіслані відповідачу у додатках.

Не отримавши офіційних пояснень від Позивача у квітні 2020 року, відповідач був вимушений призупинити розрахунки з ТОВ «Новобудова» до з`ясування підстав, з яких йому був надісланий рахунок на послугу з управління, а в подальшому, в результаті встановлення разом з іншими співвласниками всіх обставин щодо укладення договору, коли співвласники довідались про порушення не тільки цивільного, але і кримінального законодавства України, відповідач не мав іншого вибору, ніж продовжувати не оплачувати рахунки від ТОВ «Новобудова» на час досудового врегулювання спору, оскільки не визнавав і не визнає дійсним договір та задля того, щоб факт оплати будь-якої суми не міг бути сприйнятий як його згода з умовами договору.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за своєю правовою природою є колективним договором, він підписується від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників (ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Отже, зобов`язання за таким колективним договором, яким є даний договір, перебувають у прямій залежності від наявності визначених законодавством повноважень у осіб, які його підписали.

Відповідач звертає увагу суду на той факт, що предметом спору у справі № 755/8680/22 є наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за житлово-комунальні послуги, а саме за надання послуги з управління багатоквартирним будинком, і розмір такої заборгованості. Виходячи з того, що заборгованість відповідача була розрахована на підставі договору, необхідно наголосити на тому, що договір укладений позивачем і підписаним від імені співвласників, а відповідно і від імені відповідача, особами, які не мали повноважень на підписання договору. Оскільки в абзаці першому договору стверджується, що ці особи діяли на підставі протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.12.2019 та протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.06.2016, виняткової важливості щодо предмета спору набуває дійсність рішень у протоколах, з огляду на те, що визнання недійсними рішень хоча б у одному з протоколів, тягне за собою визнання недійсним самого протоколу, та в свою чергу, визнання недійсним договору, укладеного на підставі протоколу.

Співвласниками, в тому числі відповідачем, в наслідок ознайомлення з наданими ТОВ «Новобудова» у відповідь на адвокатський запит вх. №888 від 24.09.2020 копіями документів: «Списком співвласників квартир та нежитлових приміщень, повідомлених про проведення 09.06.2016 зборів співвласників багатоквартирного будинку, щодо визначення управителя, за адресою: АДРЕСА_1 »; «Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09.06.2016 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 »; «Відомістю співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про отримання повідомлення про проведення зборів співвласників, які відбудуться 09.12.2019 о 18 год. 30 хв»; «Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09.12.2019 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 », було виявлено підроблення їхніх підписів у зазначених вище документах, які стали підставою для укладення договору. Зокрема, відповідач власноручно не заповнював і не підписував список, відомість та листок письмового опитування, підшитий у додатку до протоколу 09.06.2016 (аркуш 49 додатку до протоколу 09.06.2016), а також не доручав нікому підписувати їх від свого імені. Відповідно, всі записи, які мають відношення до квартири АДРЕСА_2 , та наявні у вказаних вище документах, є підробленими. Оскільки підроблення підписів співвласників та фальсифікація листків письмового цитування здійснювалися як у 2016, так і у 2019 роках, наявні вагомі підстави стверджувати, що підроблення підписів співвласників мало масовий і систематичний характер. Крім того, при порівнянні листків письмового опитування, які є додатками до протоколів, де вказані однакові ПІБ співвласника і не вписано ПІБ представника, підписи .

Також, 26.12.2022 до суду від відповідачки надійшла зустрічна позовна заява та клопотання про витребування доказів.

Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2022: 1. прийнято відзив відповідачки, ОСОБА_1 , на позовну заяву (Вх №.46264 від 26.12.2022); документи долучені до відзиву від 26.12.2022 (Вх №.46264) - повернуті відповідачу у зв`язку з недотриманням приписів п.2 ч.5 ст. 178 ЦПК України; 2. Відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» про визнання недійсним договору про надання послуги з управління багатоквартирними будинками; 3. Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

05.01.2023 до суду надійшла відповідь на відзив позивача у якій позивач наполягає на задоволенні позову при цьому посилається на те, що у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 в тому числі квартирі АДРЕСА_2 позивачем протягом спірного періоду, починаючи з 01.02.2020 по 01.03.2020 надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а з 01.03.2020 по сьогоднішній день, - послуги з управління багатоквартирним будинком та вивезення твердих побутових відходів. Таким чином, твердження відповідача про відсутність у неї заборгованості за надану позивачем послугу з утримання будинку та прибудинкової території в період з 01.02.2020 по 01.03.2020 є безпідставним та необґрунтованим. В розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, доданого позивачем до позовної заяви чітко відображено, що заборгованість відповідача із заявленого позивачем спірного періоду за послугу з утримання будинків та прибудинкової території станом на 01.03.2020 (з урахуванням оплати в розмірі 2 041, 18 грн.) складає 516, 70 грн. Акцентує увагу суду, що 05.04.2006 між відповідачем та позивачем був укладений договір №451 на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до п.2.1 якого передбачено, що споживач зобов`язався оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до рішення виконкому зі структури тарифів щодо надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, - послуга з вивезення побутових відходів стала окремою комунальною послугою. Тому, починаючи з 01.08.2018, ціна послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зменшилась на 25 грн, що відображається у графі «Перерахунки» розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Рішенням зборів співвласників будинку від 09.12.2019, оформленого протоколом зборів співвласників від 25.12.2019, ТОВ «Новобудова» уповноважено на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги. Таким чином, ТОВ «Новобудова» продовжило надавати комунальну послугу з вивезення твердих побутових відходів на підставі укладеного позивачем з ТОВ «Селтік ТБО» договору № 10-05/01-18 про надання послуг з вивезення роздільно зібраних твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.07.2018. ТОВ «Селтік ТБО» має всі технічні можливості надавати комунальну послугу з вивезення побутових відходів.Згідно з розпорядженнями КМДА №551 від 04.04.2018 та №267 від 21.02.2018 з серпня 2018 року, нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів здійснюється з урахуванням кількості осіб, що проживають у квартирі, середньої норми накопичення відходів залежно від типу будинку та тарифу перевізника твердих побутових відходів. На сьогоднішній день, вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів для товариства становить 116,30 грн за 1 куб.м, в місяць. Виходячи з норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у м. Києві, затверджених розпорядженням КМДА від 04.04.2018 №551, вартість вказаної послуги на 1 особу в місяць становить 20,84 грн. Позивачем встановлено фактична кількість проживаючих осіб у квартирі АДРЕСА_4 (чотирьох) осіб

Зазначає, що запропонований ТОВ «Новобудова» на зборах співвласників багатоквартирного будинку від 09.12.2019 договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідає змістом типовому договору, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2018, та містить всі істотні умови, зокрема: предмет договору, права та обов`язки сторін, ціну та порядок розрахунків, строк дії договору та інші умови, передбачені Цивільним кодексом України. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 від 09.06.2016 та від 09.12.2019, оформлених протоколами зборів співвласників від 24.06.2016, та від 25.12.2019 - ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку, затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, та уповноважено товариство на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги. Станом на сьогоднішній день, протокол зборів співвласників будинку, оформлений від 24.06.2016, у відповідності до чинного законодавства України, ТОВ «Новобудова» передано на зберігання до органу місцевого самоврядування (Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)). 28.02.2020 між товариством та уповноваженим зборами співвласників будинку особами, підписаний договір №14-Б про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. При цьому зазначає, що договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком в силу прямої вказівки норм ч.11ст.10, ч.5 ст.11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ч1 ст.15 Закону №2189-VIII є обов`язковим для виконання усіма співвласниками (як фізичними, так і юридичними особами), тобто житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, незалежно від наявності підпису кожного із співвласників на такому договорі. Відповідач всупереч вимогам закону та умовам договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком своїх обов`язків за цим договором щодо своєчасної оплати наданих йому позивачем послуг належним чином не виконує, а лише, перебуваючи у змові з іншими злісними неплатниками в цьому будинку, вигадує неіснуючі підстави, щоб не сплачувати послуги, які йому надаються та ними же і споживаються. Збори співвласників будинку проведені 07.02.2021 та оформлені протоколом зборів співвласників від 10.02.2021, на які посилається відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, під видом переобрання уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем (серед яких з обраних більшість боржники по житлово-комунальним послугам перед ТОВ «Новобудова»), - мали на меті зменшення розміру плати за послугу з управління, чим ввели в оману більшість співвласників будинку. Крім того, протокол зборів співвласників будинку від 10.02.2021, на який посилається відповідач, серед питань порядку денного, якого стояло ніби переобрання уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, - через ряд допущення співвласниками будинку порушень діючого законодавства України при його оформленні Департаментом житлово- комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) не прийнято. Тобто, в даному випадку управителем будинку є ТОВ «Новобудова». Жодних даних про реалізацію співвласниками свого права, передбаченого ч. 2 п. 2 ст. 10 Закону №417 про відкликання управителя, затвердження та зміни умов договору з управителем в матеріалах справи немає. Питання відкликання управителя, зміни обсягу його повноважень та послуг, які він надає, відносяться до повноважень зборів співвласників відповідного багатоквартирного будинку, приймаються більшістю співвласників у порядку, встановленому в ст. 10 Закону №417 та не може залежати від волі одного зі співвласників.

В матеріалах справи відсутнє рішення суду, яким би визнавалися недійсними прийняті співвласниками будинку на зборах рішення від 09.06.2016 та від 09.12.2019, оформлених протоколами зборів співвласників від 24.06.2016, та від 25.12.2019, згідно з якими ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, та уповноважено товариство на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги.

В межах своїх повноважень, передбачених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 27.07.2018р. № 190, ТОВ «Новобудова» у будинку виконує обов`язковий перелік робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, в тому числі здійснює технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових комунікаційних мереж. Враховуючи вищенаведене, позивачем зі своєї сторони в повній мірі доведено факт надання відповідачу житлово-комунальних послуг. Натомість, зі свого боку відповідачем не надано фактичних даних того, що в спірний період послуги зі сторони позивача у вказаному періоді не надавалися, або надавалися не в повному обсязі чи не належної якості. Жодних претензій щодо якості надання або ненадання позивачем житлово- комунальних послуг від відповідача протягом спірного періоду, що перебуває на розгляді в суді не надходило. Відтак, підстави для зменшення або звільнення від оплати житлово- комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_5 у будинку - відсутні.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_6 , що підтверджується актом прийому-передачі квартири інвестору від 10.12.2005, та підтверджується доводами викладеними учасниками справи у заявах по суті справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

За правилами ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

05.04.2006 між ТОВ «НОВОБУДОВА» та ОСОБА_1 було укладено договір на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого виконавець забезпечує надання споживачеві, вчасно та відповідної якості, комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення» та згідно із вимогами «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» у квартирі АДРЕСА_6 , а споживач оплачує житлово-комунальні послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором.

28.02.2020 між позивачем ТОВ «Новобудова», в особі генерального директора Гончаренка Анатолія Івановича, що діє на підставі Статуту, та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_2 (н/п №2), ОСОБА_3 (кв. АДРЕСА_7 ), ОСОБА_4 (кв. 118), ОСОБА_5 (кв. АДРЕСА_8 ), ОСОБА_6 (кв. АДРЕСА_9 ), що діють на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.12.2019, та Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.06.2016, укладено договір №14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого управитель зобов`язується надавати співвласнику послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

За змістом ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб співвласників та мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладання індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п.3 договору № 14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.02.2020).

Згідно змісту п. 10 договору №14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.02.2020 ціна послуги з управління становить: 7,54 грн (в том числі ПДВ) на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та виключає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,46 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до цього договору; винагороду управителю в розмірі 1,08 грн на місяць.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги».

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За положеннями ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За змістом ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

За визначеннями, які вживаються в цьому в Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та містяться в ст. 1 Закону, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Згідно положень ч.1 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. (ч.2 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

У постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 802/2021/16-а (провадження № К/9901/34858/18) міститься такий висновок: формування тарифів і їх затвердження це різні за своїм змістом поняття, при чому формування тарифів другої групи житлово-комунальних послуг здійснюється виключно відповідним підприємством, що надає послуги, а встановлення тарифів на такі послуги здійснюється органом місцевого самоврядування в межах його компетенції та у спосіб, визначений законом.

Так, відповідно до договору № 14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.02.2020 ціна послуги становить 7,54 грн (в том числі ПДВ) на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку.

Згідно розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2020 по 31.08.2021 за ОСОБА_1 , як власником квартири АДРЕСА_2 , наявна заборгованість в розмірі 13 858,68 грн. Вказаний розмір заборгованості відповідач не спростувала та не надала контр-розрахунку. Також відповідач не надала суду доказів щодо неналежного надання послуг позивачем, а також відсутності заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. Отже, суд вважає, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання щодо оплати за житлово-комунальні послуги, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», не здійснює платежі за житлово-комунальні послуги в повному обсязі.

При цьому, суд відхиляє твердження відповідача щодо недійсності договору № 14-Б від 28.02.2020 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, оскільки, як вважає відповідач, наявні підстави вважати недійсними протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.12.2019, та протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.06.2016, на підставі яких був підписаний договір № 14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.02.2020, оскільки останні не є предметом даного позову, а відповідачем не надано жодного рішення, в тому числі і судового, які б визнали не дійсними/не чинними рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку оформленими протоколами від 09.06.2016 та від 09.12.2019, і так само договору №14-Б про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 28.02.2020.

Що стосується інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи, то Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.02.2020 по 01.02.2022, ТОВ «Новобудова» нарахувало 3% річних в розмірі 328,37 грн та інфляційні втрати - 1 044,18 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.12.2015 у справі № 6-2023цс15).

Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» № 530-ІХ від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Соvid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Соvid-19», з 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України № від 27.06.2023 № 651 відмінити з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Зважаючи на те, що на території України з 12.03.2020 було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (Соvid-19)» заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, нарахування та стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат, отже їх нарахування з 17.03.2020 на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 17.03.2020 по 01.02.2022, протягом якого штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки закону, не підлягають задоволенню.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Оскільки за вимог договору на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 05.04.2006 послуги оплачуються на пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, а згідно з договором №14-Б про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 28.02.2020 співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління у строк на пізніше 25 числа місяця наступного за звітним, з відповідача на користь позивача не підлягають стягненню 3% річних та інфляційні витрати, оскільки рахунок за лютий 2020 року відповідач мала сплатити не пізніше 20.03.2020, тобто у період коли вже діяли законодавчі обмеження щодо нарахування штрафних санкцій.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, на підставі доказів, поданих учасниками справи, беручи до уваги принцип змагальності сторін, виходячи із встановлених судом фактів і відповідних їм правовідносин, належності, допустимості і достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку в їх сукупності, враховуючи наявність заборгованості за спожитими житлово-комунальними послугами з боку відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 257,46.

Керуючись ст. ст. 4,12,13,76-81, 89, 141, 206, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, на підставі статей 319, 322, 526, 610, 612, 625, 626, 628, 629 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» (, м. Київ вул. Саперно-Слобідська, 10) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_10 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» заборгованість за житлово-комунальні послуги з 01.02.2020 по 01.08.2022 в розмірі 13 858,68 грн. та судовий збір в сумі 2 257,46 грн., а всього 16 116 (шістнадцять тисяч сто шістнадцять) грн. 1 4 коп. та зарахувати на р/р НОМЕР_2 в АТ «ПРИВАТБАНК», , м. Київ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: