Справа № 161/6769/23
Провадження № 4-с/161/37/23
У Х В А Л А

21 червня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

скаржника - ОСОБА_1 ,

державного виконавця - Марухи Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку скаргу ОСОБА_1 про зобов`язання Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вказана скарга.

Ухвалою суду від 4 травня 2023 року вказана заява прийнята до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні з викликом учасників справи.

Скаржник у судовому засіданні скаргу пітримав, просив її задовольнити.

Представник ДВС у судовому засіданні надала свої пояснення щодо скарги.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи та подані суду докази, вважає що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що постановою від 17.05.2010, ст. державний виконавець Демчук Г.М., ВДВС Луцького РУЮ, накладено арешт на невизначене майно, усе нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 9830767 (а.с. 4).

У листі від 27.04.2023 Луцький відділ ДВС у Луцькому районі Волинської області вказав, що не можна встановити в межах якого виконавчого провадження накладався арешт (а.с. 5).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Розділом VII ЦПК України передбачений порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині першій статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, скаржник, як боржник у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільної юрисдикції, реалізує своє право на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, або бездіяльності виконавцю стосовно не зняття такого арешту, шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ, з відповідною скаргою.

Звернення з вимогами про скасування арешту на майно в порядку позовного провадження можливе лише для осіб, які не є стороною виконавчого провадження (спадкоємців, іпотекодержателів, осіб, які вважають себе власниками майна тощо), адже такі вимоги будуть пред`являтися не в межах процедури контролю за виконанням судового рішення, а як різновид негаторного позову щодо підсудності та порядку розгляду спорів стосовно скасування арешту на майно за зверненням боржника у виконавчих провадження, дійшов і Верховний Суд у постанові від 02 січня 2020 року №201/10187/18.

Отже, скаржник, як боржник у виконавчому провадженні, вірно звернувся до суду саме із скаргою в порядку VII ЦПК України, а не з позовом.

Щодо доводів скарги по суті, суд зазначає таке.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявного виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В такому випадку, слід задовольнити скаргу та зобов`язати ДВС зняти арешт, накладений в межах виконавчого провадження на майно боржника.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити повністю.

Зобов`язати Луцький відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиціївинести постанову про зняття арешту невизначеного майна, усього нерухомого майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), накладеного 17 травня 2010 року постановою ст. державного виконавця ВДВС Луцького РУЮ Демчук Г.М., реєстраційний номер обтяження 9830767.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено

та підписано 26.06.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк