Справа № 454/2499/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання малолітнього сина в розмірі 3 151,03грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Під час спільного проживання в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

На підставі рішення Львівського апеляційного суду з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку та доходу з подальшою індексацією, починаючи з 06.10.2020р. і до досягнення дитиною повноліття.

У сина сторін виникають різного виду порушення здоров`я, які вимагають проведення обстеження та купівлю ліків.

11.01.2023р. син проходив амбулаторне лікування та загальна вартість ліків становила 689,27грн.; 20.01.2022р. - загальна вартість лікування 2 461,76грн.

У зв`язку з тим, що вона не має можливості працевлаштуватися, через вік дитини, а допомоги, яку надає відповідач на утримання дитини недостатньо, тому звертається до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 надав клопотання про часткове визнання позову в частині стягнення з нього1/2 понесених витрат на лікування сина в розмірі 1576грн.

Також, зазначив, що позивачка не повідомляла його про понесені витрати і не зверталась до нього з проханням добровільно оплатити витрати на лікування.

Позивач надала заяву про розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у поданому клопотанні просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2018р., який розірвано рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 08.10.2021р.

Із свідоцтва про народження встановлено, що в сторін є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З ухвали Львівського апеляційного суду від 29.06.2021р. встановлено, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25.02.2021р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку та доходу щомісячно.

З витягу із медичної картки, витягу (епікризу) встановлено, що спільний син сторін ОСОБА_5 хворів та 20.01.2022р. і 03.04.2023р. сімейним лікарем йому було призначено лікування.

Згідно з ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, захворюваннями тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Так, позивачкою доведено, що спільна неповнолітня дитина сторін хворіє та для придбання медикаментів для лікування нею взагальному витрачено 3 151,03грн. на придбання медичних препаратів, що стверджується представленими позивачкою чеками.

Поряд із цим, суд не погоджується з вимогою позивачки про стягнення з відповідача повної вартості витрат на лікування.

Нормами сімейного законодавства закріплено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини.

Зокрема, статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За таких підстав, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 1575, 51грн., що є половиною понесених нею витрат на лікування їх спільного неповнолітнього сина та нормам сімейного законодавства і принципу рівності обов`язків батьків щодо їх неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1575 (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять)грн. 51коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохі держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: М. Я. Адамович