233 Справа № 233/4389/23
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Левчук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Стогнушенко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу №233/4389/23 за позовною заявою:
ОСОБА_1 , що зареєстрована та мешкає за адресом: АДРЕСА_1
про позбавлення батьківських прав, -
Обставини справи:
10.08.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особи - Служба у справах дітей Костянтинівської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
Позовна заява вмотивована тим, що, позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач постійно перебував у місцях позбавлення волі, тому шлюбні відносини між сторонами були припинені рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.08.2016р. №233/2417/16-ц. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою. Відповідач мешкав окремо.
Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення дитині належних умов життя та виховання, а саме не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, не підтримує морально та матеріально, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не дбає про її інтереси. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, стягнутих з нього на користь позивачки рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 30.09.2016р. №233/2416/16-ц. Жодного разу відповідач не сплачував аліменти.
Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.08.2023 року позовна заява була залишена без руху, а позивачці наданий строк для усунення недоліків відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2023 року продовжено позивачці ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до 20 вересня 2023 року.
20.09.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Бєлікової Н.А. про долучення до матеріалів справи заяви про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 з доказом її вручення та продовжити строк наданий судом для усунення недоліків позовної заяви, оскільки у вересні засідання комісії проводитися не буде, а наступне засідання планується у жовтні 2023 року.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.09.2023 року продовжено позивачці ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до 10 жовтня 2023 року.
26.10.2023 року на адресу суду надійшли документи відповідно до вище вказаної ухвали, та передані судді 26.10.2023 року.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.10.2023 року провадження по цивільній справі відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 27.11.2023 року.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2023 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.12.2023 року.
Позивачка та її представник до суду не з`явились, але надіслали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, просили задовольнити позовні вимоги, не заперечували проти заочного рішення у справі.
Представник третьої особи до суду не з`явився, але надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.01.2014 року, батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області про розірвання шлюбу №233/2417/16-ц від 18.08.2016 року шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Костянтинівка, Донецької області, громадянином України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Дзержинська, Донецької області, громадянкою України, зареєстрований 03 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 94, розірвано.
Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №233/2416/16-ц від 30 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Костянтинівки Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.05.2016 р. і до повноліття дитини.
Згідно розрахунку заборгованості Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заборгованість ОСОБА_2 станом на 01.08.2023 рік становить 9963,00грн.
Згідно з довідкою №615 від 01.09.2023 року ОСОБА_3 зареєстрована разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до копії листа ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» від 29.09.2023 року засіджений ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» за вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 21.09.2022 року. Початок строку: 17.11.2022р. Кінець строку: 23.07.2025р.
Відповідач не займається вихованням дитини, повністю її ігнорує, жодним чином не піклується про стан її здоров`я, не відвідує дитину, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, матеріально не утримує.
В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.
Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 про "Питання діяльності органів опіки піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", спірні питання щодо виховання дитини опрацьовуються службою у справах дітей за місцем проживання/перебування дитини.
Згідно з наданим висновком Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , від 23.10.2023 року №650/26, Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позивачка у позовній заяві вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки останній не цікавиться життям своєї дитини, не спілкується та не здійснює належний догляд за дитиною.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , оскільки відповідач, як батько, ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Крім того, у відповідності зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60грн.
Керуючись ст. ст. 19, 150, 152, 154-155, 164, 165, 166 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дитини, Пленумом Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи - Служба у справах дітей Костянтинівської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який народився у м. Костянтинівка Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Дзержинськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук