Справа № 373/775/23
Номер провадження 2/373/376/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 представник позивача Гребенюк Олександр Сергійович звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 22.09.2011 станом на 20.02.2023 у розмірі 32776 грн 71 коп., яка складається з наступного: 26499,97 грн заборгованість за кредитом; 6276,74 грн заборгованість за простроченими відсотками. Також просить стягнути 2684 грн 00 коп. судового збору.

Одночасно з позовом представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без його участі.

Позов обґрунтовано тим, що 22.09.2011 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 в порядку ст. 207, ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638, ч.2 ст. 642, 1054 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг в ПриватБанку шляхом підписання сторонами відповідної Анкети-заяви, в якій відповідач прийняв умови кредитування за допомогою платіжних карток. Підписавши Анкету-заяву він приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, розміщених на офіційному вебсайті Банку з використанням інтернет-ресурсу www.privatbank.ua та зобов`язався ознайомлюватись з їх зміною.

Відповідачка ОСОБА_1 користувалася коштами Банку за допомогою кредитної платіжної картки, але Умови кредитування, які є складовою Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 20.02.2023 має заборгованість за тілом кредиту та відсотками в загальному розмірі 32776 грн 71 коп.

Факт укладення кредитного договору шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та умови кредитування позивач підтверджує Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаною позичальником та представником банку 22.09.2011; довідкою про умови кредитуванням використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору SAMDN8300; витягом з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» від 06.03.2010; паспортом споживчого кредиту станом на 01.09.2021, підписаним сторонами. Факт видачі відповідачці кредитних карток та користування кредитним лімітом представник позивача підтверджує довідкою про видачу кредитних карток, а також довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та випискою про грошові операції за договором №б/н відповідачки за період з 23.09.2011 по 22.02.2023. Наявність заборгованості та її розмір позивач підтверджує розрахунками заборгованості.

Ухвалою від 16.05.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

Відповідачці було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за клопотанням сторін.

23.05.2023 відповідачка отримала копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, проте відзив на позов не надала, інших заяв та клопотань на адресу суду від неї також не надходило.

Судом розглянуто письмові матеріали та встановлено наступні обставини.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що відображено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 14.06.2018 під час державної реєстрації відповідних змін.

22.09.2011 відповідачка ОСОБА_1 подала позивачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) Анкету-заяву за встановленою Банком формою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та виявила бажання отримати картку «Універсальна» (а.с.43).

У тексті формуляру Анкети-заяви, підписаної відповідачкою та представником Банку, містяться відомості про те, що клієнт погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між клієнтом та банком Договір про надання банківських послуг. Також заява містить застереження, що Клієнт ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що були надані їй на ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті www.privatbank.ua.

Згідно копії довідки доданої до позову (а.с.42) відповідачці були видані наступні картки:

- 23.09.2011 картку № НОМЕР_1 з терміном дії до липня 2015 року;

- 28.02.2014 картку № НОМЕР_2 з терміном дії до червня 2017 року;

- 28.02.2014 картку № НОМЕР_3 з терміном дії до лютого 2018 року;

- 07.06.2017 картку № НОМЕР_4 з терміном дії до травня 2021 року;

- 01.02.2021 картку № НОМЕР_5 з терміном дії до грудня 2024 року;

- 01.09.2021 картку № НОМЕР_6 з терміном дії до лютого 2025 року.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що 23.09.2011 відповідачці ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 з встановленням кредитного ліміту в розмірі 300,00 грн. В подальшому банк (позивач) 23.09.2011 на картку № НОМЕР_1 збільшив кредитний ліміт до 4000,00 грн, який 11.11.2011 знизив до 0,00 грн, та в подальшому з 18.07.2012 збільшив до 1400,00 грн. Також в подальшому позивач 28.02.2014 на картковий рахунок НОМЕР_7 встановив кредитний ліміт 6300,00 грн; 15.08.2017 на картку № НОМЕР_4 встановив кредитний ліміт - 20000,00 грн. З 08.11.2021 Банк закрив кредитний ліміт ля споживчих потреб відповідачки, встановивши його 0,00 грн (звор.стор.а.с.39, а.с.33,39,40,41).

Вказані дати та суми кредитного ліміту перевірені судом згідно виписки про операції з використанням кредитної картки.

Випискою за договором по картковим рахункам відповідачки у взаємозв`язку з іншими відомостями, наданими позивачем, підтверджується, що ОСОБА_1 починаючи з 23.09.2011 користувалася банківськими картками, що видавались їй, як платіжним засобом дебетно-кредитного типу у споживчих цілях шляхом поповнення мобільного, зняття готівки, здійснення покупок тощо. (а.с.8-40).

Аналіз виписки по картковому рахунку та відомостей у розрахунку заборгованості, дає підстави для висновку, що починаючи з 10.03.2021 Банк почав нараховувати відповідачці щомісячну комісію (20 грн) за обслуговування картки, яку списував за рахунок кредитного ліміту. Також від початку кредитування банк нараховував відсотки за користування кредитними коштами та також списував їх за рахунок кредитного ліміту, формуючи у такий спосіб тіло кредиту, як основну заборгованість.

Відповідачка користувалася коштами банку в споживчих цілях до 27.04.2021 (остання видаткова операція через банкомат) та періодично здійснювала погашення тіла кредиту, однак не в повному обсязі, здійснивши останнє погашення 04.02.2022. А тому станом на 01.04.2022 банк розрахував заборгованість відповідачки в сумі 32776,31 грн, що складається з тіла кредиту 26499,97 грн та відсотків у сумі 6276,74 грн., які почали нараховуватися окремо від поточних відсотків, починаючи з 01.10.2021, тобто після фактичного припинення кредитування відповідачки на споживчі цілі, що додатково підтверджується даними виписки по картковому рахунку (а.с.23, 24).

Отже ріст кредитної заборгованості у виді тіла кредиту до 01.04.2022 відбувався як за рахунок безпосереднього використання відповідачкою коштів банку, так і за рахунок нарахування банком відсотків та комісії з одночасним списанням їх (включенням) в загальну суму боргу.

Відповідачка ОСОБА_1 за весь час кредитування сплатила позивачу 161390,68 грн на погашення тіла кредиту, що встановлено судом з сумарного підсумкового значення розрахунків заборгованості. Сума використаних відповідачкою кредитних коштів на споживчі потреби (без врахування списаних відсотків та комісії) позивачем не визначена та в розрахунку заборгованості не вказана.

З розрахунку боргу позивач нарахував відповідачці та виставив до стягнення станом на 01.04.2022 наступну заборгованість: прострочене тіло кредиту 26499,97 грн та 6276,74 грн заборгованість за простроченими відсотками, які, як встановлено судом є додатковими відсотками за прострочення виконання зобов`язання, нарахованими та не погашеними у період з 01.10.2021 по 01.04.2022. А всього до стягнення позивач просить 32776,71 грн.

Окремого розрахунку по відсоткам у сумі 6276,74 грн позивач суду не надає, у зв`язку з чим у суду немає можливості перевірити порядок їх нарахування та однозначно визначити юридичну природу таких відсотків.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Встановивши зміст спірних правовідносин та дослідивши подані позивачем матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що Анкета-заява відповідачки ОСОБА_1 подана ПАТ «КБ «ПриватБанк» 22.09.2011 за своїм змістом є заявкою фізичної особи на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, тобто висловлення особою свого бажання стати клієнтом Банку та отримати платіжну картку «Універсальна» з можливістю встановлення на неї кредитного ліміту.

При цьому, в Анкеті-заяві не зазначено основних умов, притаманних договорам кредиту, зокрема: щодо порядку здійснення розрахунків позичальником, розміру процентів за користування коштами, процентів у випадку прострочення зобов`язання, що має ознаки пені, штрафів, комісії тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові 03 липня 2019 року(справа № 342/180/17) у подібних правовідносинах зазначила, що без надання підтверджень про ознайомлення відповідача з конкретними запропонованими йому Умовами та правилами банківських послуг, які є змінними, за відсутності у анкеті-заяві домовленості про розмір та сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Зважаючи, що відповідачка користувалася коштами Банку, фактично прийнявши порядок нарахувань по тілу кредиту, в тому числі і включення до нього страхових платежів, комісії та поточних відсотків та при цьому погасила не всю суму заборгованості (основне зобов`язання), суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 26499,97 грн, як тіло кредиту.

Позовні вимоги в частині стягнення окремо нарахованих процентів в сумі 6272,74 грн, задоволенню не підлягають по причині не доведення позивачем, погоджених сторонами умов договору щодо розміру та порядку їх нарахування, ненадання окремого розрахунку цих відсотків та неможливості судом самостійно визначити їх юридичну природу, з огляду на те, що вони нараховані після фактичного припинення надання кредитних послуг відповідачці з 01.10.2021 та не увійшли до основного зобов`язання (тіла кредиту) на відміну від поточних відсотків за користування кредитними коштами.

Інший висновок не відповідав би з`ясованим обставинам, а також принципу справедливості, добросовісності, розумності.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, як передбачено ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення 32776,71 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 26499,97 грн, що становить 80,70 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2165,99 грн судового збору (2684,00 х 80,70%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» кредитну заборгованість за договором №б/н від 24.05.2011 в розмірі 26499,97 грн (двадцять шість тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 97 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 2165,99 грн (дві тисячі сто шістдесят п`ять гривень 99 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001; ; рахунок для погашення боргу НОМЕР_8 , МФО 305299;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_9 .

Суддя А.О. Залеська