Провадження № 2/522/353/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання - Смоковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Щукіної Людмили Сергіївни, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 04.11.2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Щукіної Людмили Сергіївни, про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтуванні позовної заяви зазначено, що ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті брата ОСОБА_4 , мати позивачки та ОСОБА_4 ОСОБА_5 10.04.2018 року подала поштою заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Михайлюченко С.О. 10.04.2018 року приватним нотаріусом Михайлюченко С.О. була надана довідка про необхідність оформлення прийняття спадщини відповідно до норм чинного законодавства та виправлення помилок у документах. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_5 померла, не встигнувши прийняти спадщину за сином, яка була спадкоємцем першої черги, після смерті сина.

Позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, після смерті матері ОСОБА_5 , подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Янковської О.С., у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №29/2018, номер у спадковому реєстрі 63431145. Згодом стало відомо, що брат позивачки ОСОБА_4 склав заповіт від 12.07.2017 року на ім`я ОСОБА_2 , яка є сестрою покійної дружини ОСОБА_4 . Позивачка вказує що, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 родинні стосунки не підтримували, а тому у позивачки виникли сумніви щодо дійсності та законності заповіту, який було складено ОСОБА_4 . При ознайомленні позивачки із заповітом брата ОСОБА_4 вона зауважила, що напис і підпис на заповіті не є підписом останнього, оскільки значно відрізняються від дійсного підпису та почерку брата.

Позивачка зазначає, що складання оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі ОСОБА_4 а тому просить суд визнати заповіт, який було складено ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О. та зареєстрованого в реєстрі №1079 від 12.07.2017 року, недійсним. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2019 року витребувано: від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко Світлани Олексіївни (65012, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 70) належним чином засвідчений заповіт, який був складений ОСОБА_4 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, зареєстрований в реєстрі за №1079; від Головного управління національної поліції в Одеській області оригінали документів, які знаходяться в особовій справі власника зброї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , написані ним власноручно та містять його підпис.Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або іншій особі. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21), надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19.

20.12.2019 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтуванні зазначено, що її сестра ОСОБА_6 перебувала у шлюбі із ОСОБА_4 з 30.06.1990 року. ОСОБА_2 здійснювала догляд за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , витрачала кошті на лікування останніх, а тому зазначає, що посилання позивача та те, що відповідачка не підтримувала родинних зв`язків із ОСОБА_4 не відповідає дійсності. ОСОБА_2 було особисто відомо, що ОСОБА_4 нотаріально посвідчив заповіт від 12.07.2017 року, відповідно до якого все його майно заповів ОСОБА_2

17.03.2020 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів разом із даною справою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Щукіної Л.С. - належним чином засвідчений заповіт, який був складений ОСОБА_4 12 липня 2017 року на бланку під № НМЕ 277411. Витребувано докази з Головного управління національної поліції в Одеській області (з архіву МВС України в Одеській області), а саме, оригінали документів, які знаходяться в особовій справі власника зброї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інші документи написані ним власноручно та з його підписом для проведення почеркознавчої експертизи, не менш ніж 5-8 аркушів. Витребувано з пенсійного фонду Приморського району - пенсійну справу ОСОБА_4 , а саме оригінали документів на яких він ставив свій підпис. Витребувано з Торгово-інвестійної групи «Фортуна» оригінали документів на яких є підпис ОСОБА_4 . На даному підприємстві ОСОБА_4 працював керівником служби безпеки, а значить повинні бути підписані ним накази, договори та інші документи. Витребувано медичні документи з сектору медичного забезпечення ГУНП в Одеській області з даними про стан здоров`я ОСОБА_4 у тому числі на момент підписання спірного документу тобто за 2017 рік.

04.11.2020 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року клопотання представника позивача адвоката Онищук Г.А. про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку № НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, ОСОБА_4 , або іншій особі. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Успенська, 83/85, надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19).

02.02.2021 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів разом із даною справою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано докази.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано докази.

20.05.2021 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, ОСОБА_4 , або іншій особі. Проведення експертизи доручити судовим експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Успенська, 83/85, надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19). Витребувано докази.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2022 року тимчасово вилучено для дослідження від Сектору медичного забезпечення ГУНП в Одеській області (м. Одеса, провулок Коркашадзе, 3) належним чином завірені копії наступних документів: медичні документи з даними про стан здоров`я ОСОБА_4 , РНОКПП- НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі за 2017 рік.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2022 рокупризначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, ОСОБА_4 , або іншій особі. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Успенська, 83/85), надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19.

21.09.2022 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів разом із даною справою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2022 року поновлено провадження у справі.

12.12.2022 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2023 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, ОСОБА_4 , або іншій особі. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС, який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Прохорівська, 35, надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19. Витребувано докази.

24.02.2023 року від Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС надійшло клопотання експерта разом із даною справою.

03.04.2023 року до суду від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшла дана справа та додаткове клопотання експерта, в якому експерт просить надати для дослідження оригінал заповіту ОСОБА_4 , складеного 12 липня 2017 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2023 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, ОСОБА_4 , або іншій особі. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС, який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Прохорівська, 35, надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19. Витребувано докази.

24.08.2023 року до суду від експертної установи повернулись матеріали справи разом із висновком експерта.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2023 року справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином.

14.12.2023 року від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та просить скасувати заходи забезпечення позову.

14.12.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Онищук Г.А. надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку із тим, що 14.12.2023 року о 14:08 год. оголошена повітряна тривога та існує загроза та небезпека життю та здоров`ю.

Дослідивши заяву представника позивача, суд вважає неявку адвоката Онищук Г.А. неповажною, оскільки повітряна тривога в м.Одесі 14.12.2023 року, яку розпочалась о 14:08 год., закінчилась о 14:59 год.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін, які сповіщені належним чином, на підставі наявних матеріалів справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Датою складання повного тексту судового рішення є 21.12.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що батьками позивачки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_8 (батько) та ОСОБА_5 (матір), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_8 (батько) та ОСОБА_5 (матір), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що здійснено відповідний актовий запис №10719 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 22.10.2017 року.

Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_5 подала поштою заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Михайлюченко С.О.

10.04.2018 року приватним нотаріусом Михайлюченко С.О. для ОСОБА_5 була надана довідка про необхідність оформлення прийняття спадщини відповідно до норм чинного законодавства та виправлення помилок у документах, а саме отримати новий паспорт та надати документ, який підтверджує факт родинних відносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що здійснено відповідний актовий запис №265 Любашівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 07.08.2018 року.

ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, після смерті матері ОСОБА_5 подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Янковської О.С., у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №29/2018, номер у спадковому реєстрі 63431145.

Згодом, позивачці стало відомо, що ОСОБА_4 було складено заповіт, а саме: 20.07.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було складено заповіт, відповідно до якого останній на випадок смерті зробив розпорядження все його майно, де б воно та з чого не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що законом матиме право, заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О. та зареєстровано в реєстрі №1079, складений на бланку №НМЕ 277411.

В позовній заяві позивачка зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 родинні стосунки не підтримували, а тому у позивачки виникли сумніви щодо дійсності та законності заповіту, який було складено ОСОБА_4 . При ознайомленні позивачки із заповітом брата ОСОБА_4 вона зауважила, що напис і підпис на заповіті не є підписом ОСОБА_4 , оскільки значно відрізняються від дійсного підпису та почерку брата. ОСОБА_1 вважає, що складання оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі ОСОБА_4 а тому просить суд визнати заповіт, який було складено ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О. та зареєстрованого в реєстрі №1079 від 12.07.2017 року, недійсним.

В свою чергу, ОСОБА_2 є сестрою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ОСОБА_9 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30.06.1990 року.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження людини на випадок своєї смерті.

Правилами ст. 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Статтею 1247 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми заповіту, а саме заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 ЦК України).

Відповідно до частини 2ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Також згідно з положеннями статей 202-204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України однією із загальних вимог, дотримання якої необхідно для дійсності правочину, є вимога щодо волевиявлення учасника правочину, яке повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

Заповіт, як односторонній правочин, має відповідати загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним згідно частини першої статті 225 ЦК України має бути встановлена судом абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-9цс12 від 29.02.2012 р., № 6-1531цс16 від 28.09.2016 р., а також постановах Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі № 61-5896св18; від 26.09.2018 р. у справі № 344/7145/15-ц; від 19.04.2019 р. у справі № 219/11577/15-ц; від 18.09.2019 р. у справі № 311/3823/15-ц; від 03.02.2022 р. у справі № 520/8118/17).

Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли немає законних підстав для визнання громадянина недієздатним, однак є дані про те, що в момент укладення правочину він перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове зворушення тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд призначає судово-психіатричну експертизу. Тобто, для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме у момент укладення правочину не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 18.09.2019 р. у справі № 311/3823/15-ц, від 11.11.2019 р. у справі № 496/4851/14-ц).

Розгляд вимог про визнання правочину недійсним з викладених вище підстав здійснюється з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так й інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент його укладення сторона не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними.

Щодо доводів позивачки про те, що напис і підпис на заповіті не є підписом ОСОБА_4 , оскільки значно відрізняються від дійсного його підпису та почерку.

Експертом Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС було проведено судову почеркознавчу експертизу, на підставі ухвали суду від 08.06.2023 року, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, ОСОБА_4 , або іншій особі.

Відповідно до Висновку експерта здійсненого експертом Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС №СЕ-19/116-23/12942-ПЧ від 18.08.2023 року підпис від імені ОСОБА_4 у графі «підпис» у заповіті від 12.07.2017 року на бланку «НМЕ277411, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського округу Михайлюченко С.О. та зареєстрований в реєстрі за №1079 на 1 арк., виконаний, ймовірно ОСОБА_4 .

Інших доказів на підтвердження наведених доводів позивачки щодо несправності підпису ОСОБА_4 на заповіті в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, в позовній заяві позивачка зазначає, що складання оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі ОСОБА_4 .

Суд зауважує, що позивачка ОСОБА_1 з клопотанням про призначення судово-психіатричної експертизи експертизи в порядку та строки, визначені ЦПК України не зверталася.

Позивачем не надано суду належних доказів, які б вказували на те, що волевиявлення ОСОБА_4 по складенню ним заповіту від 12 липня 2017 року (на бланку №НМЕ 277411) було не вільним і не відповідало його внутрішній волі. Жодних обставин, які б свідчили про те, що заповіт від 12 липня 2017 року був складений заповідачем ОСОБА_4 під впливом судом не встановлено. Доводи позивачки з цього приводу є її власними припущеннями, які наявними доказами не знаходять свого підтвердження.

Таким чином, належних та допустимих доказів, які були б підставою для визнання заповіту недійсним суду позивачкою надано не було.

При цьому, відповідно до вимог ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках (ст.13 ЦПК України).

Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, згідно з ч. 1 ст.76, ч. 1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються, в зв`язку з відмовою в позові.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статями 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Щукіної Людмили Сергіївни, про визнання заповіту недійсним відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 21.12.2023 року.

Суддя Д.ІО. Донцов

15.12.23