ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Харків

справа № 612/93/23

провадження № 22-ц/818/957/23

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

заявник Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області,

заінтересована особа - Близнюківська державна нотаріальна контора Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року у складі судді Масло С.П.,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області звернулась до суду з заявою про визнання відумерлою спадщину, що залишена після смерті ОСОБА_1 та складається із земельних ділянок площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00286 та площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00285.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 . Після неї залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00286 та площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00285,що розташовані на території колишньої Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні. За даними Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області до дня смерті ОСОБА_1 була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , одина. Таким чином місцем відкриття спадщини, згідно зі статтею 1221 Цивільного кодексу України, є АДРЕСА_1 . Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71471827, виданого 14.02.2023 року Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_1 відсутня. Вказане вище свідчать про те, що після смерті ОСОБА_1 відсутні спадкоємці за заповітом чи за законом 1-5 черги (відповідно до ст.ст.1261-1265 Цивільного кодексу України), які прийняли спадщину за фактом сумісного проживання або шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Спадкове майно складається із: 1) земельної ділянки кадастровий № :01:001:0286, площею 3,4272 га, розташованої на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 081288, зареєстрованого 25.12.2002 року за № 222; 2) земельної ділянки кадастровий № :01:001:0285, площею 3,4272 га, розташованої на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області та належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХР № 069560, зареєстрованого 25.12.2002 року за № 221 чоловіку ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 05.08.2015 року виконавчим комітетом Заповітненської сільської ради Кам`янсько - Дніпровського району Запорізької області був складений актовий запис № 8, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 8, виданим 04.11.2021 року Близнюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). За даними Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області до дня смерті гр. ОСОБА_2 був зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_1 . Таким чином місцем відкриття спадщини, згідно зі статтею 1221 Цивільного кодексу України, є АДРЕСА_1 . Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71471887, виданого 14.02.2023 року Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 відсутня. Вказане вище свідчать про те, що після смерті ОСОБА_2 відсутні спадкоємці за заповітом чи за законом 1-5 черги (відповідно до ст.ст.1261- 1265 Цивільного кодексу України), які прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Дружина спадкодавця - ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла фактично відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, тобто в зв`язку з тим, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і є спадкоємицею першої черги спадкоємців за законом згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України. Отже, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 за фактом сумісного проживання, але в зв`язку зі смертю не встигла оформити документально свої спадкові права.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року заяву задоволено частково.

Визнано спадщину, залишену після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_1 , що складається із земельної ділянки площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00286 відумерлою та передати її у власність територіальній громаді в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області.

В іншій частині у задоволені заяви відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що виходячи з приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України, ч.3 ст. 1296 ЦК України ОСОБА_1 , яка постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Але наведені обставини не спростовують той факт, що право власності на земельну ділянку, яка належала колишньому чоловіку, за ОСОБА_1 не було зареєстровано в установленому законом порядку. Таким чином, відсутні підстави вважати, що у неї згідно ст. 125 ЗК України, виникло право власності на земельну ділянку площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00285, розташованої на території колишньої Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області в установленому законом порядку.

Не погодившись з рішенням суду Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального права просила рішення скасувати в частині відмовлених вимог як незаконне та необгрунтоване та ухвалити нове, яким задовольнити заяву в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції погоджуючись з доводами заявника про прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 дійшов суперечливого висновку про відсутність права власності на спірну земельну ділянку яка належала останньому.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судова колегія переглядає рішення в частині відмовлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що власником земельної ділянки площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00285, розташованої на території колишньої Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської

За даними Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області до дня смерті гр. ОСОБА_2 був зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною - ОСОБА_1 .

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71471887, виданого 14.02.2023 року Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 відсутня.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині визнання відумерлої спадщини після смерті ОСОБА_1 , яка складається із земельної ділянки площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00285, розташованої на території колишньої Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області, суд першої інстанції виходив з підстав того, що спірна земельна ділянка яка належала колишньому чоловіку, за ОСОБА_1 не була зареєстрована в установленому законом порядку, отже відсутні підстави вважати, що у неї згідно ст. 125 ЗК України, виникло право власності в установленому законом порядку.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Право спадкування тісно пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із засобів набуття права власності.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до ст. 125 ЗК України на спадкове майно не може бути підставою для позбавлення особи права власності на таке майно.

Такий висновок узгоджується з Постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц (провадження № 61-12264св22).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71471887, виданого 14.02.2023 року Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 відсутня.

За даними Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області до дня смерті гр. ОСОБА_2 був зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною - ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи викладене, ОСОБА_1 прийняла спадщину як дружина, яка проживала разом із спадкодавцем.

Інших спадкоємців з 2015 року не було та спадкових спав не заводилось.

Статтею 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно положень статті 278 ЦПК України, суд, установивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Враховуючи, що право власності на спадкове майно виникло у ОСОБА_1 з часу відкриття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 , то зазначене майно увійшло до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_1 та може бути визнано відумерлим, в зв`язку з відсутністю спадкоємців.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд правильно визначив характер спірних правовідносин, але дійшов помилкового висновку про недоведеність заяви в частині вимог заявника про визнання відумерлої спадщину, що залишена після смерті ОСОБА_1 та складається із земельної ділянки площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00285

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, оскаржуване рішення підлягає зміні згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської областіпідлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374,376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області задовольнити.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимогах скасувати та у хвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати відумерлою спадщину, залишену після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , що складається із земельної ділянки площею 3,4272 га кадастровий номер :01:001:00285 та передати її у власність територіальної громади в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.06.2023

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук