Справа № 464/7217/23
пр.№ 2/464/1865/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.,

секретар судового засідання Карпенко Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.04.2009 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №504. Під час подружнього життя у них народилася дочка: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Зазначає, що шлюб між ними не ґрунтується на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, що суперечить її цінностям та інтересам в життя. Просить розірвати шлюб без надання строку для примирення, оскільки вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 25.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін

Протокольними ухвалами без виходу суду у нарадчу кімнату від 12.12.2023 та 20.12.2023 відмовлено у задоволенні клопотань відповідача та його представника у наданні строку для примирення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просить такі задовольнити. Категорично заперечила наданню строку для примирення.

Відповідач не скористався правом, закріпленим ст. 191 Цивільного процесуального кодексу України, і не подавав відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності й взаємозв`язку та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі фактичні обставини.

25.04.2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, між сторонами зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 504, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано 25.04.2009.

Судом встановлено, що подружжя має неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, причинами для розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки, різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим між ними практично припинилися подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство.

Зазначені обставини позивач підтвердила у судовому засіданні.

Як із позовної заяви, так і з пояснень сторін, а також з їхньої поведінки у судовому засіданні, судом установлено, що між сторонами втрачені почуття поваги один до одного, відносини між ними не є доброзичливими, кожен з них намагається відстояти виключно власні інтереси, не задумуючись над власною поведінкою та почуттями іншого з подружжя.

В силу приписів ст. ст. 3, 7 Сімейного кодексу України (надалі СК України) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`я створюється на підставах, встановлених законом, у тому числі на підставі шлюбу. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ст. 24 СК України передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ч. 3 ст. 105 СК України закріплено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України у п. 10 Постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до якого проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до п. 12 зазначеної Постанови рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя.

Суд також враховує інтереси неповнолітньої дитини, оскільки її повноцінний розвиток та виховання в сім`ї, у якій відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим. Крім цього, наявність у сторін неповнолітньої дитини не може впливати на особисті немайнові права сторін як подружжя та бути обов`язковим стримуючим фактором збереження шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, надавши оцінку кожному аргументу, наведеному учасниками справи, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи, визначивши зміст спірних правовідносин та норми права, які до них застосовуються, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки судом установлено, що позивач та відповідач втратили один до одного почуття взаємної любові, поваги та підтримки, без яких повноцінна сім`я існувати не може, сім`я сторін фактично розпалася, позивач та відповідач не підтримують подружніх відносин і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам позивача, що мають істотне значення. При цьому відповідачем не доведено наявності таких виключних обставин, за існування яких збереження шлюбу було б можливим.

За вказаних обставин відповідно до ст. 112 СК України є достатні підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якою закріплено порядок розподілу судових витрат, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1073, 60 грн судового збору.

На підставі ст. ст. 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 25 квітня 2009 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №504.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позову, в сумі 1073, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 21.12.2023 року.

Головуючий Мичка Б.Р.