РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Жмеринської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальником,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому згідно зменшених позовних вимог просив позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась племінниця позивача ОСОБА_4 , в свідоцтві про народження якої матір`ю записана та являється ОСОБА_3 .

З 2018 року відповідач не займається вихованням своєї дочки, так як виїхала за межі України на заробітки та інколи навідувалась до дочки. З 2021 року залишила дочку та не проживає з нею взагалі, а проживає з чоловіком ОСОБА_5 , з яким 27.08.2022 зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу у них народилась спільна дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також відповідач має ще одну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач довгий час проживала в м. Одеса, залишивши свою старшу дочку ОСОБА_8 на позивача, не займалась її вихованням та розвитком.

ОСОБА_9 являється інвалідом з дитинства підгрупи «А», інвалідність дитині встановлена до 18 років. Згідно медичного висновку Жмеринської ЦРЛ дитина має значні проблеми зі здоров`ям, які призвели до того, що вона не ходить, не розмовляє, у школі не навчається, не розуміє значення своїх дій та не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, чим і займається позивач останніх п`ять років, купує дитині необхідні речі, продукти харчування, змінює підгузки, лікує та годує її. Вона вважає позивача своїм батьком, адже фактично з 2014 року позивач самостійно займається її вихованням та звик до дитини.

З 2021 року відповідач не проживає з дитиною не цікавиться її вихованням та утриманням. З 2018 року дитина проживає разом з позивачем та знаходиться виключно на його утриманні. Останніх п`ять років відповідач не контактує з дитиною, вона не займається її вихованням, не цікавиться психологічним та фізичним розвитком, не виявляє батьківського піклування, не вітає дочку з днем народження та іншими святами, а навпаки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавала.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

27.03.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначене на 10.05.2023.

10.05.2023 витребувано у органу опіки та піклування - служби у справах дітей Жмеринської міської ради письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 . Підготовче засідання відкладено на 14.06.2023.

14.06.2023 підготовче засідання відкладено на 10.07.2023 у зв`язку з не надходженням витребуваного судом висновку.

19.06.2023 до суду надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дитини ОСОБА_4

10.07.2023 та 20.09.2023 підготовче засідання відкладено, востаннє на 30.10.2023.

12.07.2023 до суду надійшов висновок про доцільність позбавленя батьківських прав ОСОБА_3

30.10.2023 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті на 21.11.2023.

21.11.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 12.12.2023.

12.12.2023 позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судовому зменшені позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити, з підстав викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання 12.12.2023 не з`явилась. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала повністю не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_8 . Справу просила розглянути у її відсутність.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Жмеринської міської ради, в судове засідання не з`явився. У заздалегідь поданій заяві просив проводити розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Суд на підстав ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянув справу у відсутність відповідача та третьої особи.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.7,12).

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою в АДРЕСА_1 (а.с.5, 9, 11).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , матір`ю ОСОБА_4 зазначена ОСОБА_3 (а.с.13). Батько дитини записаний в свідоцтві про народження відповідно до ст. 135 СК України, що вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.14).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , 27.08.2022 ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 (а.с.15).

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені ОСОБА_13 змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (а.с.16).

ОСОБА_3 отримано посвідчення серії НОМЕР_5 як отримувача соціальної допомоги на дитину-інваліда ОСОБА_4 (а.с.17).

Відповідно до копії нотаріально посвідченої заяви від 21.02.0023 ОСОБА_3 просила позбавити її батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_4 та дала згоду на призначення її опікуном ОСОБА_2 (а.с.18).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в с. Людавка та перебуває на «Д» обліку в АЗПСМ смт Браїлів з приводу хромосомної патології. Має глибоку розумову відсталість, дитина не сидить, не стоїть, не здатна самостійно пересуватись, не розуміє питань, не реагує на оточуючих, потребує постійного стороннього догляду. За медичною допомогою дитині звертається ОСОБА_2 протягом останніх 2 років. Мати дитини ОСОБА_3 зверталась 20.06.2022 з приводу огляду дитини та отримання гуманітарної допомоги (а.с.19).

У зв`язку з встановленням групи інвалідності та наявністю патології ОСОБА_4 розроблена індивідуальна програма інваліда, наявність захворювань, що призвели до встановлення інвалідності також стверджується копіями медичних висновків та виписок із медичної картки (а.с.20-29).

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Людавського старостинського округу від 22.02.2023, сестра позивача ОСОБА_3 та її син ОСОБА_7 не проживають за місцем реєстрації з 2021 року і по даний час, дочка - ОСОБА_15 не проживає за місцем реєстрації з свого народження по АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою зареєстровані та проживають племінниця ОСОБА_4 , брат ОСОБА_16 , а також без реєстрації проживає батько та мати (а.с.30).

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_6 ОСОБА_2 25.03.2019 звільнений з роботи за власним бажанням (а.с.31).

Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, який затверджений рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 21.07.2023 №174, орган опіки і піклування Жмеринської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її доньки ОСОБА_4 (а.с.57-61).

Відповідно до висновку служби у справах дітей Жмеринської міської ради від 12.07.2023 про доцільність ОСОБА_2 бути опікуном, ОСОБА_2 може бути опікуном над своєю племінницею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.71-72). Однак даний висновок рішенням виконавчого комітету не затверджений.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Мотиви суду. Норми права, які застосовані судом.

Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України).

Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.

Відповідно до частини 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Суд погоджується із висновком органу опіки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо доньки є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати слід залишити за позивачем як він того просив.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 5, 7, 10-13, 76-82, 89, 206, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ), служба у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області (місцезнаходження: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Київська, 1, корп. А, ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 20.12.2023