Справа № 289/2500/22
Номер провадження 2/289/160/23
13.12.2023 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді - Кириленка О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Романенко К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Надії Володимирівни, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкування,
В провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Надії Володимирівни, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкування.
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.11.2023 вищевказаний позов задоволено частково, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України судом призначено судове засідання на 13.12.2023.
30.11.2023 від представника відповідача надійшли заперечення щодо розміру понесених позивачем судових витрат, в яких він зазначив, що вважає заяву представника позивача необґрунтованою, а зазначені в ній витрати є очевидно неспівмірними зі складністю даної справи та обсягом наданих адвокатом послуг. До того ж, адвокатом Горловим Є.С. при поданні до суду першої заяви по суті спору не було зазначено попереднього розрахунку суми судових витрат (орієнтовної суми в грошовому еквіваленті). До заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат від 17.11.2023, долучено два рахунки та детальні описи робіт (наданих послуг), що підлягають сплаті за договором про надання правової допомоги на суму 39 000 грн. та 41 000 грн., надані відповідно адвокатом Горловим Є.С. та адвокатом Стаховим А.О. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
За приписами ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
В судовому засіданні представник позивача Горлов Є.С. заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат підтримав з підстав зазначеній в ній.
Представник відповідача заперечував щодо задоволення заяви, оскільки в позовній заяві не було вказано про орієнтовний розмір понесених судових витрат, а також не зазначено про те, що договори є оплатними. Суду не надано доказів оплати наданих адвокатами послуг. Окрім того, звернув увагу суду на те, що адвокат Стахов А.О. отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю 28.10.2022, а договір про надання правової допомоги укладений між останнім та позивачем 15.02.2022.
Представник позивача пояснив суду, що зазначення в договорі про надання правової допомоги та в рахунку, детальному описі робіт, акті наданих послуг дати 15.02.2022 є нічим іншим як опискою, а зазначені докази містять посилання на номер справи, провадження у якій було відкрито на початку 2023 року.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та заперечення на неї, суд дійшов наступного висновку.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
За приписами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80, 89 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Крім того, в ч. 1 ст. 58 ЦПК України закріплено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно приписів ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ). Також суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 07 листопада 2013 року у справі «Бєлоусов проти України» (Заява № 4494/07) зазначив, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (рішення від 07.11.2013 року у справі «Бєлоусов проти України», Заява № 4494/07, п. 115).
Відповідно до практики ЄСПЛ, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:
1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);
2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29);
3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
В позовній заяві адвокат Горлов Є.С. на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК зазначив, що позивачем понесені витрати на правову допомогу та будуть понесені в подальшому, в ході розгляду справи, остаточний їх розмір позивач позбавлений можливості сформувати, натомість такий розрахунок буде надано у встановленому процесуальному порядку в ході розгляду справи.
Разом з тим, незважаючи на те, що позивачем та його представником з першою заявою по суті - позовною заявою не надано попереднього розрахунку судових витрат, які позивач очікував понести в суді, відсутні правові підстави для відмови в ухваленні додаткового рішення з цих підстав, оскільки Верховний Суд в своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.
Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах №922/676/21 від 14.12.2021, №905/716/20 від 08.04.2021, №916/2087/18 від 31.03.2021 та №922/3812/19 від 10.12.2020 зазначено, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Отже, подача попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи, останній підтверджує наданими копіями: договору про надання правової допомоги від 25.10.2022, укладеного між ОСОБА_4 (Адвокатом), та ОСОБА_1 (Клієнтом) (а.с. 37 том №2), договору про надання правової допомоги від 15.02.2022, укладеного між ОСОБА_5 (Адвокатом), та ОСОБА_1 (Клієнтом) (а.с. 40 том №2), рахунку та детального опису робіт (наданих послуг), акту наданих послуг до договору про надання правової допомоги наданої адвокатом Горловим Є.С. (а.с. 36 том №2), який підписаний сторонами, а саме:
1)25.10.2022 вивчення матеріалів клієнта, формування позиції та перспектив вартість однієї години - 2000 грн., кількість витрачених годин - 3 години (6000 грн.);
2)19.12.2023 написання, формування до подання та подання позовної заяви вартість однієї години - 2000 грн., кількість витрачених годин - 4 години (8000 грн.);
3)22.02.2023 участь на підготовчому засіданні в режимі відеоконференції - вартість однієї години - 2000 грн., кількість витрачених годин 1 година (2000 грн.);
4)10.03.2023 складання та подання адвокатського запиту на поліцію - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 1 година (2000 грн.);
5)12.04.2023 складання та подання клопотання про долучення письмових доказів вартість однієї години 1000 грн., кількість витрачених годин - 1 година (1000 грн.);
6)13.04.2023 участь на підготовчому судовому засідання в режимі відеоконференції - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 1 година (2000 грн.);
7)01.06.2023 участь на підготовчому судовому засідання в режимі відеоконференції - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 1 година (2000 грн.);
8)03.08.2023 участь на судовому засідання в режимі відеоконференції - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 1 година (2000 грн.);
9)20.09.2023 участь в судовому засіданні у м. Радомишль (із допитом свідків), враховуючи час дороги - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 4 години (8000 грн.);
10)16.11.2023 участь в судовому засіданні у м. Радомишль (із допитом свідків), враховуючи час дороги - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 3 години (6000 грн.);
акту наданих послуг до договору про надання правової допомоги наданої адвокатом Стаховим А.О. (а.с. 38 том №2), який підписаний сторонами, а саме:
1)08.02.2023 підготовка та подання відповіді на відзив у справі вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 3 години (6000 грн.);
2)02.03.2023 складання та подання адвокатського запиту до ВЧ А2192 вартість однієї години - 2000 грн., кількість витрачених годин 1,5 години (3000 грн.);
3)12.04.2023 підготовка та подання клопотання про долучення доказів - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин 1,5 години (3000 грн.);
4)13.04.2023 участь в підготовчому судовому засіданні - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 1 година (2000 грн.);
5)15.05.2023 підготовка та подання адвокатського запиту до Макарівської КЕЧ району вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 1 година (2000 грн.);
6)29.05.2023 підготовка та подання клопотання про долучення доказів - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин 1,5 години (3000 грн.);
7)01.06.2023 участь в підготовчому судовому засідання - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 1 година (2000 грн.);
8)31.07.2023 підготовка та подання додаткових пояснень - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 2 години (4000 грн.);
9)03.08.2023 участь в судовому засідання - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 1 година (2000 грн.);
10)20.09.2023 участь в судовому засіданні враховуючи час дороги - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 4 години (8000 грн.);
11)16.11.2023 участь в судовому засіданні враховуючи час дороги - вартість однієї години 2000 грн., кількість витрачених годин - 3 години (6000 грн.).
Суд зауважує, що зазначення в договорі про надання правової допомоги наданої адвокатом Стаховим А.О. дати його укладення 15.02.2022 є опискою, що доводить посилання у цьому договорі на номер даної справи, провадження у якій було відкрито 06.01.2023, а рахунок та детальний опис робіт (наданих послуг), акт наданих послуг відповідає датам надання послуг у даній справі, що підтверджує належність вказаного доказу.
При перевірці розміру судових витрат на правничу правову допомогу, суд бере до уваги обсяг робіт, фактично проведений адвокатом Горловим Є.С. у даній справі, які зазначені у акті наданих послуг, а саме: за №2-4, 6-8, 10, 12.
Крім того суд зазначає, що 12.04.2023 клопотання про долучення письмових доказів було підготовлене та подане адвокатом Стаховим А.О., а не ОСОБА_4 , а тому вказана послуга (№5) не підлягаю стягненню при розподілі судових витрат.
При цьому, стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн. за складання 10.03.2023 адвокатського запиту не відповідає критерію розумності їхнього розміру, оскільки надання такої послуги не вимагало значного часу, тому суд вважає, що справедливим є визначення розміру за надану послугу у розмірі 1000 грн.
При перевірці розміру судових витрат на правничу правову допомогу, суд приймає до уваги обсяг робіт, фактично проведений адвокатом Стаховим А.О. у даній справі, які зазначені у акті наданих послуг, а саме: за №1-4, 6, 8-11.
На думку суду складання та подання адвокатського запиту, яке оцінюється адвокатом Стаховим А.О. у сумі 3000 грн. не відповідає принципу розумності, оскільки останній був обізнаний з обставинами справи, що вказує на те, що труднощів для написання/подання адвокатського запиту у адвоката не виникало, та не вимагало від адвоката витрат часу у зазначеному ним обсязі. Таким чином, суд дійшов висновку про зменшення вартості надання вказаної послуги до 1000 грн.
Згідно протоколу судового засідання участь в судовому засіданні, яке призначено на 01.06.2023 адвокат Стахов А.О. не приймав, а в матеріалах справи відсутні докази підготовки та подання 15.05.2023 адвокатського запиту до Макарівської КЕЧ району, тому ці витрати не підлягають розподілу.
Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішенні та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 133, 141, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Надії Володимирівни, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкування задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст додаткового рішення складено 22.12.2023.
Суддя О. О. Кириленко