ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/204/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

14 грудня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката Проценка Миколи Миколайовича, в інтересах відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, заяву адвоката Цимбал Вадима Ігоровича, в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_1 про визнання недійсним повідомлення, запису та скасування реєстраційних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.11.2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_1 про визнання недійсним повідомлення, запису та скасування реєстраційних дій - відмовлено.

04.12.2023 року адвокат Проценко Микола Миколайович, в інтересах відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» подав до суду заяву про компенсацію ТОВ «Кредитні ініціативи» здійснених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом даної цивільної справи, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 100 000 грн.

Про намір подати дану заяву було зазначено в судовому засіданні, призначеному на 29.11.2023 р. Заява подана 04.12.2023 року.

05.12.2023 року адвокат Цимбал Вадим Ігорович, в інтересах ОСОБА_1 подав до суду заяву про компенсацію ОСОБА_1 здійснених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом даної цивільної справи, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50 000 грн.

Про намір подати дану заяву було зазначено в судовому засіданні, призначеному на 29.11.2023 р. Заява подана 05.12.2023 року.

Ухвалою суду від 07.12.2023 р. об`єднано в одне провадження справу №753/16857/23, провадження № 2др/753/205/23 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення зі справою №753/16857/23, провадження 2др/753/204/23 за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» про ухвалення додаткового рішення. Присвоєно об`єднаній справі №753/16857/23, провадження 2др/753/204/23.

14.12.2023 року представник позивача подав до суду заперечення на заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в яких просив відмовити в задоволенні заяви.

В судове засідання представник ТОВ «Кредитні ініціативи» не з`явився, подав заяву про розгляд спарви без його участі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, предстанвик відповідача подав заяву про розгляд спарви без його участі.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його участю в іншому сдовому засіданні.

Суд, вивчивши клопотання представника позивача, враховувавши процесуальні строки розгляду заяви, не знайшов підстав для відкладення розгляду справи.

Виходячи правил ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч.3 ст. 270 ЦПК України)

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

11.10.2023 року між адвокатом Проценком М.М. та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір про надання правової допомоги №11/10/2023, де визнано усі істотні умови та вартість послуг.

11.10.2023 року між між адвокатом Проценком М.М. та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Додаток до Договору про надання правової допомоги №11/10/2023 від 11.10.2023 р., де визначили порядок сплати та вартість послуг з правової допомоги (гонорар).

Вбачається, що представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» - Проценко М.М., який приймав участь у справі є адвокатом, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000392 від 20.07.2018 р.

15.10.2023 року між адвокатом Цимбал В.І. та Лойфер А.Е. укладено Договір про надання правничої допомоги №19/2023, де визнано усі істотні умови.

Вбачається, що представник відповідача ОСОБА_1 - Цимбал В.І., який приймав участь у справі є адвокатом, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1287 від 22.01.2021 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Таку правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі 910/4201/19.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

На підтвердження понесених відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копії Договору про надання правової допомоги №11/10/2023 від 11.10.2023 р.; Додатку до Договору про надання правової допомоги №11/10/2023 від 11.10.2023 р., детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 01.12.2023 на суму 100 000 грн.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю копію.

Із розрахунків витрат на правничу допомогу, які наведені в детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, вбачається, що адвокатом надано ТОВ «Кредитні ініціативи» послуги, загальна вартість яких складає 100 000 грн.

На підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копії Договору про надання правничої допомоги №19/2023 від 15.10.2023 р.; акту приймання наданої професійної правничої допомоги №1 від 01.12.2023до Договору про надання правничої допомоги №19/2023 від 15.10.2023 на суму 50 000 грн.

Із розрахунків витрат на правничу допомогу, які наведені в акті приймання наданої професійної правничої допомоги №1 від 01.12.2023, вбачається, що адвокатом надано ОСОБА_1 послуги, загальна вартість яких складає 50 000 грн.

Визначаючи час на надання зазначених в детальному описі та акті послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвокатів повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. (Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18)

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Розподіляючи витрати, понесені відповідачами на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані відповідачами не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному відповідачами розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатами обсягом послуг, затраченим ними часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

За вказаних вище обставин, враховуючи складність справи та виконаної адвокатами роботи, які підтверджені належними доказами, принципу справедливості, співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням поданого представником позивача заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та доводів щодо їх неспівмірності, суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з позивача на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу; та стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин заяви представників відповідачів про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованими та є підстави для прийняття додаткового рішення відповідно до положень статті 270 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Проценка Миколи Миколайовича, в інтересах відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити частково.

Заяву адвоката адвоката Цимбал Вадима Ігоровича, в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_1 про визнання недійсним повідомлення, запису та скасування реєстраційних дій.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

У задоволенні інших вимог заяви, відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА