Справа № 373/956/20
Провадження № 2/361/218/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ліщук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2020 року АТ КБ ПриватБанк звернулось до Переяслав-Хмельницького суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 13 квітня 2011 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано відповідачу у користуванні кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16800,00 грн. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, наддав кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 30 квітня 2020 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 455973 грн. 68 коп., яка складається з: 15113 грн. 38 коп. заборгованості за тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 436683 грн. 41 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 4176 грн. 89 коп. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії. З підстав стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 455973 грн. 68 коп., а також судові витрати в сумі 2102 грн. 00 коп.

17 серпня 2020 року ухвалою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Реви О.І. дану цивільну справу передано за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області.

28 серпня 2020 року матеріали даної справи надійшли до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2020 року вказана справа передана судді Селезньовій Т.В.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньової Т.В. від 01 вересня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

06 жовтня 2020 року відповідач подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Посилався на те, що у цивільній справі № 373/323/18, 19 жовтня 2018 року Переяслав-Хмельницьким судом Київської області було ухвалено рішення у цивільній справі № 373/323/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ ?Комерційний банк ?ПриватБанк?, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким позов задоволено та визнано таким, що не підлягає до виконання, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 31 січня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №618, щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ ?КБ ?Приватбанк? грошових коштів у сумі 30 873 гривень 62 коп., стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційного банка ?Приватбанк? на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Відповідач зазначив, що дійсно 13.04.2011 р. ним було отримано платіжну картку НОМЕР_1 , але крім цього, у відповідача була відкрита у ?ПриватБанку? зарплатна картка та інші картки.

Разом з тим, розрахунок заборгованості який доданий до матеріалів справи не дає можливість визначити за якою платіжкою карткою розраховувалась позивачем заборгованість. Даний розрахунок не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Також виписка за договором б/н не дає можливості встановити, згідно якого договору обліковуєються розрахунки, в графі картка зазначені різні картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту і за якою картою.

Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, отже доводи позивача щодо тіла кредиту, розміру нарахованих сум не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідач стверджує, що підписував лише одну анкету заяву про видачу вищевказаної банківської карти. Будь-яких інших документів він не підписував, з Умовами та правилами і Тарифами Банку його не знайомили.

З наданої анкети-заяви, підписаної відповідачем у ПАТ КБ ?ПриватБанк? вбачається, що відповідачу було видано картку ?Універсальна? із кредитним лімітом у 2000 гривень, а позивач вказує на суму тіла кредиту у 15113,38 грн.

У заяві міститься інформація про персональні дані відповідача, зазначено, що відповідач згоден з тим, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами.

З даної анкети-заяви на отримання кредитної картки, як єдиного документу підписаного позичальником, і враховуючи, що дана обставина відповідачем визнається, - можна дійти висновку, що встановлено факт укладення договору між сторонами на тих умовах, які зазначені саме у цьому єдиному підписаному позичальником документі (видача кредитної картки з кредитним лімітом 2000 грн.). Відповідач не оспорює факту отримання кредитної картки.

З даного договору для позичальника виникло грошове зобов`язання повернути кредитору отримані ним кредитні кошти, а у позивача-кредитора виникло право вимагати від відповідача повернення кредитних коштів у разі прострочення виконання позичальником вказаного зобов`язання.

Щодо інших зобов`язань позичальника (виплати процентів, їх розміру, неустойки, зміни умов кредитування, зокрема збільшення кредитного ліміту, тощо) то слід зазначити наступне.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним невідомим кредитним договором станом на 30.04.2020 р. становить 455973,68 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 15113,38 грн., заборгованості по простроченим відсоткам 436683,41 грн., нарахована пеня 4176,89р грн.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості з відповідача частково в сумі 138091,90 грн., що складається з всієї заборгованості за кредитом 15113, 38 грн., заборгованості по простроченим відсоткам з 13.04.2011р.по 28.09.2018р. в сумі 122978,52 грн.

Сам по собі наданий позивачем до позову розрахунок заборгованості (без його підтвердження достовірними належним письмовими доказами) не є належним, достовірним і достатнім доказом дійсної наявності у відповідача заборгованості і тим більше у вказаному розмірі. Даний розрахунок не є доказом укладення між сторонами договору на певних умовах та видачі клієнту кредиту у вказаній в розрахунку сумі.

Позивач для підтвердження укладення договору і його умов посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт ?Універсальна? та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємну частину договору.

Даний документ не може розглядатись судом як належний доказ укладення між сторонами договору і його істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, строків та умов повернення, зміни умов кредитування, збільшення розміру кредиту, збільшення розміру процентів, відкриття кредитування під погашення процентів, тому що наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт ?Універсальна? і Витяг з Умов та

Правил надання банківських послуг не підписані клієнтом - позичальником, не містять будь-яких ідентифікуючих ознак, які б вказували на те, що позичальник (і що саме відповідач) ознайомлений і погодився з такими тарифами і умовами кредитування, які зазначені у наданому Витягу з Тарифів, і що саме на таких умовах, як вони прописані в Умовах та Правилах надання банківських послуг, - укладався договір з відповідачем. Тому дані документи не можуть розглядатись як достовірні письмові докази укладення між сторонами договору та його умов.

Так само вказані документи не є доказом видачі відповідачу та отримання ним кредиту у більшій сумі, ніж це зазначено у підписаній відповідачем анкеті-заяві на видачу кредитної картки універсальна з бажаним кредитним лімітом 2000 грн.

Договір кредиту має бути укладений у письмовій формі, а це означає, що у разі укладення договору кредиту у спосіб, який передбачає сукупність документів, то кожен з таких документів має бути підписаний позичальником, і така сукупність підписаних ним документів має складати домовленість сторін з приводу всіх істотних умов договору, зокрема, для договору кредиту - про суму кредиту, строк повернення та умови повернення, процентну ставку, порядок внесення змін до умов договору, наслідки не виконання договору (неустойку), тощо.

Вказані документи (Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт ?Універсальна? та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/) - не містять підпису клієнта - позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Ніяких інших належних доказів на

підтвердження того, що позичальник (відповідач) ознайомлений і погодився саме з такими умовами договору кредиту, позивач не надав.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, - надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують факту підписання конкретним позичальником договору саме на таких умовах.

Тому не можна брати до уваги посилання позивача на те, що він використав надане йому за умовами договору з відповідачем право змінити (збільшити) кредитний ліміт, що він використав право кредитування під списання процентів, що він використав своє право збільшувати проценти та встановлювати інші платежі. Позивач не надав суду письмові докази укладення договору з відповідачем саме на таких умовах.

Щодо виконання позичальником договору і щодо реалізації кредитором свого права вимоги та дотримання строку позовної давності. Перебіг строку позовної давності для позивача у спірних правовідносинах і за вимогами до відповідача про стягнення заборгованості за договором, укладеним 13.04.2011 р. почали перебіг з дня, коли позивач дізнався і повинен був дізнатись про порушення його прав, тобто з виникнення прострочення у боржника.

Щодо розміру заборгованості за відсотками, визначеної позивачем у наданому розрахунку, то відповідач звертає увагу суду на явну неправильність і недостовірність такого розрахунку, який є і абсолютно нелогічним навіть з арифметичної точки зору: на вказаний позивачем розмір кредиту навіть при вказаній ним завищеній і необумовленій умовами договору відсотковій ставці та з урахуванням вказаного позивачем періоду, за який нараховані проценти (навіть враховуючи весь період після укладення договору)- розмір

відсотків не може становити суму 122978,52 грн.

29 жовтня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача посилається на те, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 13.04.2011 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_2 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчилв це.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці.

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну

картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16800,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Розрахунок заборгованості банку проведений автоматизованою системою станом на

30.04.2020 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника

за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його виконання.

Банком надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного

документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом

Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5.

Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Пунктом 1.1.3.1.6. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з картрахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунка.

Тобто при нарахуванні Банком процентів, комісій, пені і не внесення коштів Клієнтом на погашення цієї заборгованості, Банк має право здійснити списання данної

заборгованості за рахунок кредитного ліміту.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не

наданий, судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або

відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому

підстави вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні.

Відповідач звертався в Банк з заявою про перевипуск карти, тобто надання карти з

новим строком дії. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з

новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума

заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і

на перевипущеній картці. Перевипуск карти відповідачем підтверджується банківською

випискою по картковому рахунку. Відповідач здійснював погашення заборгованості вже

на перевипущену карту, що ще раз підтверджує її отримання відповідачем. Поскільки

перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні

додаткових документів для перевипуску картки не мало необхідності, що не суперечить

чинному законодавству України.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій

стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 07.2017 року.

Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 16.07.2020 року до

спливу строку позовної давності.

У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

02 грудня 2020 року до суду надійшла заява від позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором б/н від 13.04.2011 року в розмірі 42241 грн. 18 коп., з яких: 15113 грн. 38 коп. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 15113 грн. 38 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 27127 грн. 80 коп. заборгованість за простроченими відсотками, а також понесені позивачем судові витрати.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи № 1248 від 09 грудня 2020 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи передані на розгляд судді Радзівіл А.Г., у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_3 01 грудня 2020 року.

11 грудня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та призначено судове засідання. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

10 березня 2021 року до суду надійшла заява від позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором б/н від 13.04.2011 року в розмірі 42241 грн. 18 коп., з яких: 15113 грн. 38 коп. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 15113 грн. 38 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; 27127 грн. 80 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість по пені, а також понесені позивачем судові витрати.

21 лютого 2022 року до суду надійшла заява від позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором б/н від 13.04.2011 року в розмірі 42241 грн. 18 коп., з яких: 15113 грн. 38 коп. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 15113 грн. 38 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 27127 грн. 80 коп. заборгованість за простроченими відсотками, а також понесені позивачем судові витрати.

21 вересня 2022 року відповідач подав до суду відзив на заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якому просив в задоволенні позову відмовити.

24 жовтня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача посилається на те, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 13.04.2011 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_2 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчив це.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається,

що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі ?Сума погашення за наданим кредитом?).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі

карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана

сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення

операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку

після поведеної операції).

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та

допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не

наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці.

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну

картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16800,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Згідно умов договору у разі закінчення строку дії карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії).

Відповідач звернувся в банк з заявою про перевипуск карти, тобто надання карт з

новим строком дії. Так, на підтвердження здійснення перевипуску карток було надано

відповідну довідку.

Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком

дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за

кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній

картці.

Поскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству України.

Розрахунок заборгованості банку проведений автоматизованою системою станом на

30.04.2020 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника

за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його виконання.

Банком надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного

документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом

Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5.

Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначають, що відповідач станом на 07.02.2022 року має заборгованість 42241,18

грн. (15113,38 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 15113,38 грн. - заборгованість

за простроченим тілом кредиту; 27127,80 грн. заборгованість за простроченими

відсотками.

Посилаються на те, що банком не заявлено вимог про стягнення неустойки, а тому

заперечення відповідача стосовно нарахування штрафу та пені не повинні прийматися

судом до уваги.

В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином був повідомлений про час, день, місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити, пояснення надала аналогічно викладеним у відзивах на позовну заяву.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 13 квітня 2011 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано відповідачу у користуванні кредитну картку НОМЕР_1 .

Відповідачу були видані картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 стверджує, що підписував лише одну анкету заяву про видачу вищевказаної банківської карти.

З наданої анкети-заяви, підписаної відповідачем у ПАТ КБ ?ПриватБанк? вбачається, що відповідачу було видано картку ?Універсальна? із кредитним лімітом у 2000 гривень. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16800,00 грн.

19 жовтня 2018 року Переяслав-Хмельницьким судом Київської області було ухвалено рішення у цивільній справі № 373/323/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ ?Комерційний банк ?ПриватБанк?, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким позов задоволено та визнано таким, що не підлягає до виконання, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 31 січня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №618, щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ ?КБ ?Приватбанк? грошових коштів у сумі 30 873 гривень 62 коп., стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційного банка ?Приватбанк? на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першоюстатті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенізакономяк істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Отже з аналізу вищевказаних норм слідує, що безпосередньо кредитний договір повинен містити відомості про проценту ставку, строк та умови повернення кредиту, відповідальність сторін за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, натомість підписана відповідачем заява-анкету таких відомостей не містить.

За змістомстатті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 13.04.2011 року процентна ставка не зазначена.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач, просить стягнути з відповідача заборгованість згідно заяви про зменшення позовних вимог заборгованість за договором б/н від 13.04.2011 року в розмірі 42241,18 грн., з яких: за простроченим тілом кредиту в сумі 15113,38 грн. та заборгованість за простроченими відсотками в сумі 27127,80 грн.

На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.04.2011 року, позивач надав суду Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, слід зазначити, що вказані тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ ?ПриватБанк? з часу виникнення спірних правовідносин (13.04.2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року № 342/180/17.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ ?ПриватБанк? дотримав вимог, передбачених частиною другоюстатті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

З даної анкети-заяви на отримання кредитної картки, як єдиного документу підписаного позичальником, і враховуючи, що дана обставина відповідачем визнається, - можна дійти висновку, що встановлено факт укладення договору між сторонами на тих умовах, які зазначені саме у цьому єдиному підписаному позичальником документі (видача кредитної картки з кредитним лімітом 2000грн.).

З даного договору для позичальника виникло грошове зобов`язання повернути кредитору отримані ним кредитні кошти, а у позивача-кредитора виникло право вимагати від відповідача повернення кредитних коштів у разі прострочення виконання позичальником вказаного зобов`язання.

Щодо інших зобов`язань позичальника (виплати процентів, їх розміру, неустойки, зміни умов кредитування, зокрема збільшення кредитного ліміту, тощо) то слід зазначити наступне.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним невідомим кредитним договором станом вже на 30.09.2020 р., а не на 30.04.2020 року, як було зазначено у позові, становить 42241,18 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 15113, 38 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 15113, 38 грн., заборогованість за простроченими відсотками 27 127,80 грн.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості без зазначення періоду з якого стягується заборогованість.

Сам по собі наданий позивачем до позову розрахунок заборгованості (без його підтвердження достовірними належним письмовими доказами) не є належним, достовірним і достатнім доказом дійсної наявності у відповідача заборгованості і тим більше у вказаному розмірі. І більш того, даний розрахунок не є доказом укладення між сторонами договору на певних умовах та видачі клієнту кредиту у вказаній в розрахунку сумі.

Позивач для підтвердження укладення договору і його умов посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємну частину договору.

Даний документ не може розглядатись судом як належний доказ укладення між сторонами договору і його істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, строків та умов повернення, зміни умов кредитування, збільшення розміру кредиту, збільшення розміру процентів, відкриття кредитування під погашення процентів) тому що наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна і Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не підписані клієнтом - позичальником, не містять будь-яких ідентифікуючих ознак, які б вказували на те, що позичальник (і що саме відповідач) ознайомлений і погодився з такими тарифами і умовами кредитування, які зазначені у наданому Витягу з Тарифів, і що саме на таких умовах, як вони прописані в Умовах та Правилах надд - банківських послуг, - укладався договір з відповідачем. Тому дані доку: сентине можуть розглядатись як достовірні письмові докази укладення між сторонами договору та його умов.

Так само вказані документи не є доказом видачі відповідачу та отримання ним кредиту у більшій сумі, ніж це зазначено у підписаній відповідачем анкеті-заяві на видачу кредитної картки універсальна з бажаним кредитним лімітом 2000грн.

Договір кредиту має бути укладений у письмовій формі, а це означає, що у разі укладення договору кредиту у спосіб, який передбачає сукупність документів, то кожен з таких документів має бути підписаний позичальником, і така сукупність підписаних ним документів має складати домовленість сторін з приводу всіх істотних умов договору, зокрема, для договору кредиту - про суму кредиту, строк повернення та умови повернення, процентну ставку, порядок внесення змін до умов договору, наслідки не виконання договору (неустойку), тощо.

Вказані документи (Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/tenns/) - не містять підпису клієнта - позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Ніяких інших належних доказів на підтвердження того, що позичальник (відповідач) ознайомлений і погодився саме з такими умовами договору кредиту, позивач не надав.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, - надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеною кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують факту підписання конкретним позичальником договору саме на таких умовах.

Тому не можна брати до уваги посилання позивача на те, що він використав надане йому за умовами договору з відповідачем право змінити (збільшити ) кредитний ліміт, що він використав право кредитування під списання процентів, що він використав своє право збільшувати проценти та встановлювати інші платежі. Позивач не надав суду письмові докази укладення договору з відповідачем саме на таких умовах.

Таким чином, позивач у порушення вимог ст.ст. 81, 83, 84, 95 ЦПК України не надав належних доказів на підтвердження укладення договору кредиту з відповідачем саме на вказаних ним умовах, видачі відповідачу кредиту у вказаній ним сумі, наявності у відповідача заборгованості у вказаній ним сумі, наявності підстав для нарахування процентів у вказаній ним сумі, а також пені, а також не довів наявності у нього поважних причин пропуску позовної давності. Відсутні підстави для стягнення заборгованості по кредиту, по процентам у зв`язку з недоведеністю позивачем належними доказами укладення договору на таких умовах, недоведеності наявності такої заборгованості та її розміру: як заборгованості за кредитом, так і заборгованості за відсоткам за користування кредитом, а також пені.

Враховуючи вищевикладене, те, що ОСОБА_2 не підписував Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, а також, що заборгованість за тілом кредиту виникла за рахунок списання позивачем відсотків, які в установленому порядку узгоджені з відповідачем не були, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк ?ПриватБанк? до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 141, 264, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 квітня 2011 року у розмірі 42241 грн. 18 коп.,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.