Справа № 452/2782/22
Провадження № 2/455/59/2023
29 травня 2023 року м.Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Кушніра А.В.,
секретар судового засідання Борковська Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
21.09.2022 представник позивача адвокат Беляєв Ю.Л. звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» відшкодування 201088,85 гривень та сплачений судовий збір в сумі 3016,34гривні.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 23.08.2021 о 11 годині 55 хвилин, на 119 км+250 м автодороги Н-13 Львів-Самбір- Ужгород, в с.Явора, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MERCEDES- BENZ SPRINTER 311 CDI , д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 не вибравши безпечної швидкості руху та інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом TOYOTA/Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_3 кузов № НОМЕР_4 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.09.2021 р. справа № 455/1319/21 водій ОСОБА_1 визнаний видним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Зазначає, що відповідно до п.п. 1 п. 8 частини А Договору страхування, п. 13 Частини А Договору страхування та Розділу 9 Договору страхування ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування, яке склало: 317 696,95 грн. + 13 392,00 = 331 088,95 грн. ТДВ «Експрес Страхування» відповідно до умов Договору страхування було проведено виплату страхового відшкодування за пошкоджений ТЗ TOYOTA/Land Cruiser 200 д/н НОМЕР_3 в розмірі: 317 696,95 грн. + 13 392,00 = 331 088,95 грн., які відповідно до заяви ОСОБА_3 , було перераховано на СТО - TOB "Автосаміт ЛТД" - 317 696,95 грн. та на рахунок ОСОБА_3 - 13 392,00 грн.
Крім того зазначає, що Відповідно до 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, та Фонду державного майна України від 24.07.2009 p. N 1335/5/1159) Значення коефіцієнта фізичного зносу, приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, трок експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіль TOYOTA/Land Cruiser 200 , д/н НОМЕР_3 кузов № НОМЕР_3 , 2017 року випуску, згідно з Протоколом огляду від 26.08.2021 p., пошкоджень, що не відносяться до ДТП - не виявлено. Отже, обставини передбачені п. 7.39 Методики Позивачем не встановлені, отже відсутні підстави для розрахунку коефіцієнта фізичного зносу.
Вказує, що відповідно до Довідки про ДТП, роздруківки з ЦБД МТСБУ, та копії поліса наданого на місці ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI д.н.з. НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 була застрахована у Відповідача на підставі Полісу № AP / 1389164 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн., франшиза - 287696,95 грн.
Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.10.2022 справу передано за підсудністю до Старосамбірського районного суду Львівської області.
28.11.2022 справа поступила до Старосамбірського районного суду Львівської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2022 року визначена для розгляду судді Кушніру А.В.
Ухвалою судді від 05.01.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали судді від 05.01.2023 року, 31.01.2023 позивачем недоліки позову усунуто.
Ухвалою судді від 06.02.2023 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою суду від 29.05.2023 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.12.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та ОСОБА_4 було укладено договір страхування № 209.20.2573850, страхова сума 1 526 000,00 грн, строк дії з 24.12.2020 по 23.12.2021.(а.с.10-13)
Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, зокрема, транспортним засобом TOYOTA/Land Cruiser 200/ PREMIUM, д.н.з. НОМЕР_3 кузов № НОМЕР_4 ,2017 року випуску.
У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. Під страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо-транспортна пригода.
Так, відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.09.2021 року у справі №455/1319/21, судом було встановлено, що 23.08.2021 о 11 годині 55 хвилин, на 119 км+250 м автодороги Н-13 Львів-Самбір-Ужгород, в с. Явора, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Спринтер 311», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості руху та інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота Ланд Крузер», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Такими своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.( а.с.24)
Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також винність відповідача у вчиненні цієї ДТП, що визначені у постанові судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.09.2021 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.
На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія автомобіля марки «Мерседес Бенц Спринтер 311», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ АСК "Скарбниця" на суму відшкодування - 130000,00 грн, франшиза 0,00 грн (поліс №АР/1389164) (а.с.43).
Відповідно до умов договір страхування № 209.20.2573850 від 13.12.2020 (пункт 9.1) при настанні страхового випадку Страховик визначає розмір збитку згідно з умовами цього договору.
Відповідно до підпунктів 9.8.2.1. підпункту 9.8.2. пункту 9.8. договору страхування № 209.20.2573850 від 13.12.2020 страхувальником обрано опцію пріорітет СТО та надано рахунки, акти виконаних робіт TOB "Автосаміт ЛТД".
Згідно платіжного доручення №2508 від 15.09.2023 року позивач перерахував на рахунок TOB "Автосаміт ЛТД" суму вартості відновлювального ремонту у розмірі 317696,95 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до положень ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до приписів ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Ця норма кореспондується зі ст. 27 Закону України „Про страхування, згідно з якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Частиною 1 статті 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вищевказані правові висновки також було викладено Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20 червня 2019 року у справі № 362/5422/15.
Наведене в сукупності свідчить про те, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.
При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі обов`язок відшкодувати ту частину витрат, які необхідні для проведення ремонту автомобіля, які не увійшли до страхової виплати, покладається на особу, яка завдала шкоду, у загальному порядку.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи про те, що позивач відшкодував шкоду потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, суд дійшов висновку, що відповідач має відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3016,34 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя А.В.Кушнір