ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 грудня 2023 року

м. Харків

Справа № 638/7210/15-ц

Провадження № 22-ц/818/1770/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання : Носової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання угоди недійсною, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2023 року, постановлену суддею Цвірою Д.М., -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання угоди недійсною.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без розгляду, з підстав п.3. ч.1 ст.257 ЦПК України - у зв`язку з повторною неявкою позивачів в судове засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справ.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував той факт, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи повторно не з`явився саме в судове засідання. Разом з тим, ані вона, ані ОСОБА_1 не повідомлялися належним чином про судові засідання призначені на 11 січня 2023 року та 02 лютого 2023 року.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачі повторно не з`явилися в судові засідання призначені на 11 січня 2023 року та на 02 лютого 2023 року, причини неявки суду не повідомили.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 3 статті 128 ЦПК України встановлено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

В частині 5 цієї статті зазначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення завчасно.

Частинами 1, 2 статті 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

З аналізу даної норми слідує, що доказом належного повідомлення сторони про час і місце судового розгляду є розписка про одержання судової повістки.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказані висновки неодноразово підтверджені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 22 березня 2021 року у справі № 757/43966/16-ц, від 01 квітня 2021 року у справі № 2-1676/11, від 05 квітня 2021 року у справі № 524/3347/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому слід зазначити, що повторною неявка в судове засідання вважається у разі якщо такі факти мали місце поспіль.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

Матеріали справи свідчать, що у квітні 2015 року ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання угоди недійсною.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року відкрито провадження у справі. Зазначено, що проведення попереднього судового засідання у справі не є обов`язковим.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання угоди недійсною, закрито.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 11 січня 2023 року не з`явилися. Судові повістки, які направлялися на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка зазначалася позивачами особисто в позовній заяві (т.І, а.с.1) апеляційних скаргах (т.І, а.с.11, 36, 195, тІІ., а.с.198, т.ІІІ а.с.80), уточненій позовній заяві (т.ІІІ, а.с.23), а саме: АДРЕСА_1 , повернулися до суду без вручення з відміткою на конвертах адресат відсутній за вказаною адресою (т.ІІІ, а.с.64-65, 66-67). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи було відкладено на 02 лютого 2023 року про що свідчить довідка суду від 02 лютого 2023 року (т.ІІІ, а.с.68).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 02 лютого 2023 року також не з`явилися. Судові повістки, які направлялися на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 , знову повернулися до суду без вручення з відміткою на конвертах адресат відсутній за вказаною адресою (т.ІІІ, а.с.69-70, 71-72).

Пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є в тому числі день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З викладеного вбачається, що позивачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи призначене на 11 січня 2023 року та на 02 лютого 2023 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи свідчать, що ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 , не подавалася до суду заява про розгляд справи за їх відсутності, або ж за відсутності їх представника, та за наявними в матеріалах справи доказами, а також про те, що вони не заперечують проти ухвалення судом у справі заочного рішення. Також позивачами не подавалось клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки не можуть приймати участь в судовому засіданні з поважних причин, як і подавались заяви щодо зміни адреси свого фактичного проживання.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що дана справа перебуває у провадженні суду з квітня 2015 року. За час розгляду справи позивачка ОСОБА_2 декілька разів приймала участь в судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанції, що стосується позивача ОСОБА_1 , то він жодного разу особисто не з`являвся у судове засідання суду першої інстанції та лише один раз приймав участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції (т.І., а.с.228).

Крім того, як свідчать матеріали справи позовна заява неодноразово залишалася судом без розгляду у зв`язку із повторної неявкою позивачів, а саме:

ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2016 року (т.І а.с.187), яка була скасована ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року (т.І. а.с.231);

ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року (т.ІІ, а.с.196), яка була скасована постановою Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року (т.ІІ, а.с.219).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В статті 131 ЦПК України закріплено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

З урахуванням вищезазначених обставин та з огляду на повторну неявку позивачів у судові засідання, про причини неявки у останні з яких позивачі не повідомили, у суду першої інстанції були законні підстави для застосування положень п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України про залишення позовної заяви без розгляду.

Доступ позивачів до правосуддя не буде порушений, оскільки ухвала суду про залишення позову без розгляду не є перешкодою для повторного звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова