Ухвала

Іменем України

26 червня 2023 року

м. Київ

справа № 733/1295/19

провадження № 61-8709ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Ічнянської РДА, Київської місцевої прокуратури № 9, Солом`янського районного суду м. Києва, Генеральної прокуратури України, Президента України Зеленського В. О., Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, Державної фіскальної служби України, редакції газети «Голос України», НБУ, ВРУ, релігійної організації «Київська Митрополія УПЦ», ТОВ «Міжнародний інститут глибинної психології, УПЦ Київської Митрополії, Ічнянського відділення Ощадбанку України, ДКСУ, проекту телеканал СТБ «Слідство ведуть екстрасенси» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог повернуто позивачу.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року залишено без змін.

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив переглянути за нововиявленими обставинами заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року.

ОСОБА_1 нововиявленими зазначив ті обставини, що через страждання богоугодного невинного та через його вбивство Бог наказує винуватців та їх рід згнанням з землі та земля не дає урожайність для вбивць, їх нащадків та для тих, хто не засудив такий гріх; кожний, хто чув прокляття, або бачив чи знав прокляття та не об'явив, то він несе на собі гріх; всі, хто виступають примирителями, то вони названі будуть синами Бога ; якщо спрацює прокляття ОСОБА_2 для сина ОСОБА_1 , сказане 13 листопада 2021 року, то байдужість суддів до невирішення в судах про позбавлення батьківства та материнства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 закінчиться скитанням суддів та їх сімей по світу із-за Божого наказання. Заявник не погоджується зі встановленими судом першої інстанції обставинами стосовно того, що батьки не можуть бути позбавлені батьківських прав щодо повнолітніх дітей.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, у задоволенні заяви ОСОБА_16 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року відмовлено.

13 червня 2023 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року у вказаній справі.

Зазначена касаційна скарга подана заявником в четвертий раз. Ухвалами Верховного Суду від 27 квітня 2023 року, від 18 травня 2023 року та від 06 червня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 на ті ж самі судові рішення були повернуті заявнику на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України.

Вимоги касаційної скарги заявник обґрунтовує порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вказує, що суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, оскільки Божий Закон та Божий Устав зобов'язані завжди бути підставою для відкриття та задоволення заяви про відкриття та задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п'ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, правильно зазначив, щодоводи ОСОБА_1 стосовно того, що судом не були встановлені обставини, які він вважає нововиявленими, не заслуговують на увагу, оскільки позовні вимоги не обґрунтовувались вказаними обставинами.

Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що зміст заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зводиться до незгоди заявника з ухваленим по суті рішенням, яке було переглянуте судами вищих інстанцій та набрало законної сили.

Встановивши, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні положень статті 423 ЦПК України, оскільки позивач не навів і не надав доказів наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі позивачеві на час розгляду справи, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Оскільки правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягають окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Поряд з цим Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що за приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 використовує образливі висловлювання як на адресу суддів, які брали участь у розгляді справи, так і на адресу інших учасників справи, які виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, а також надає особисту характеристику суддям та іншим учасникам справи, що є неприпустимим при оформленні будь-яких заяв, звернень, адресованих суду, зокрема й касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним. Такими діями можуть бути нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) (вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Верховний Суд вважає подання ОСОБА_1 касаційної скарги в такій редакції виявом неповаги до суду, зловживанням процесуальними правами, невиконанням обов'язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко