Справа № 205/1795/23
Провадження № 2/172/270/23
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншого суду

23.06.2023 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області

Битяк І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В

До суду на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2023 року на розгляд надійшла вищевказана позовна заява за підсудністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Крім того, у своєму роз`ясненні від 02.09.2022 року Верховний Суд зазначив, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Але якщо такої довідки у переселенця немає, тобто особа з тих чи інших причин не зареєструвалася як ВПО, але все ж хоче подати позов у суд, то, на жаль, у такому випадку позов у найближчий суд особа подати не зможе. В такому випадку переселенці повинні подавати позови в ті суди, яким була визначена територіальна підсудність судів, які залишаються в зоні бойових дій чи в окупації. Виняток встановлення факту смерті. Такі позови, як зазначили у ВС, подаються у будь-який місцевий суд загальної юрисдикції на території України.

З вищезазначеного роблю висновок про те, що і позови до відповідачів, які зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи, слід подавати до суду за місцем тимчасового перебування такої особи.

З матеріалів позову вбачається, що відповідачка має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, до позову долучена довідка від 25.10.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де зазначено, що фактичне місце проживання/перебування останньої є: АДРЕСА_2 .

Таким чином, Ленінський районний суд м. Дніпропетровська безпідставно не взяв до уваги довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.10.2016 року № 12044689, видану ОСОБА_1 , відповідно до якої фактичним місцем проживання відповідачки є: АДРЕСА_2 , та дійшов помилкового висновку про передачу матеріалів справи на розгляд до іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Окрім цього, зважаю на те, що вирішення справи з порушенням правил підсудності може мати наслідком скасування судового рішення, оскільки справу буде розглянуто неповноважним складом суду.

За таких обставин вважаю, що цивільна справа не підсудна Васильківському районному суду Дніпропетровської області і її необхідно передати за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31-32, 187, 260-261, 353-354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В

Передати цивільну справу № 205/1795/23 за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (вул. Коробова, 6. м. Дніпро).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Битяк