Справа № 464/5096/23
пр.№ 2/464/1446/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, поданим представником ОСОБА_3 , до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягувати аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі його доходу, щомісячно на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 12 березня 2005 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29.08.2011 розірвано. За час перебування у шлюбі в подружжя народились діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають та перебувають на вихованні позивача. Однак, останній складно здійснювати витрати на дітей самостійно, а відповідач будь-якої участі у вихованні дітей, зокрема в матеріальному утриманні, не приймає. Водночас, ОСОБА_2 є працездатним, а тому має змогу сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене та наявність у дітей важкого захворювання, що зумовлює значені витрати на лікування та підтримку їх здоров`я, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утриманні дітей у розмірі його доходу, щомісячно на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 11.09.2023 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України відмовлено.

06.11.2023 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 , поданий представником ОСОБА_6 , відповідно до якого позовні вимоги визнає частково. Вказує на те, що з 2011 до 2020 року діти проживали з відповідачем та повністю перебували на його утриманні, окрім періоду проходження ним військової служби у складі ЗСУ та участі в АТО. Між ним та позивачем виникла усна домовленість про те, що утримує дітей той, з ким вони проживають. Взимку 2020 року діти виявили бажання проживати із матір`ю, а тому з вказаного часу витрати на їх утримання несла мати. Зазначає, що ОСОБА_2 підтримує спілкування з дітьми, цікавиться їх розвитком, однак на даний час вони проживають з матір`ю за межами України, у зв`язку із чим, а також через перебуванням його на військові службі, відсутня можливість постійно брати участь у вихованні дітей та бачитись з ними. Крім цього, ОСОБА_2 має нову сім`ю, в якій у нього народилась донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вважає, що розмір аліментів, який бажає стягувати позивач, є необґрунтованим, а також доказово непідтвердженим, оскільки позивачем не доведено того, що діти потребують значних витрат на лікування. Однак, відповідач бажає забезпечувати дітям належний догляд та матеріальну допомогу, у зв`язку із чим просить суд стягувати з нього аліменти на користь позивача утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, що, на його думку, буде достатнім, забезпечить їх гармонійний розвиток та відповідатиме рівню його фінансових можливостей.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились. Від останнього на адресу суд надійшло клопотання про проведення розгляду справи за їх відсутності, просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При цьому, статтею 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При дослідженні доказів, судом встановлено наступне.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29.08.2011 у справі №2-836/11 шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 12.03.2005 виконавчим комітетом Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис №1, розірвано (а. с. 5).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06.01.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, та серії НОМЕР_2 , виданого 22.01.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, відповідно (а. с. 13, 14).

Як вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади №100211 від 19.07.2022, ОСОБА_1 та неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12), що також підтверджується копією довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №491 від 29.07.2022, виданої ОСББ «Коломийська 19» (а. с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 21.11.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 21 листопада 2014 року уклали шлюб (а. с. 99).

ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 17.10.2017 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а. с. 107).

Як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_5 від 26.11.2023 №889/5422, розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з квітня 2023 року по жовтень 2023 року становить 366 422,21 грн. (а. с.150).

Згідно з інформаційною довідкою №356904961 від 04.12.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності на нерухоме майно, речових прав, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, іпотек за відповідачем відсутні (а. с. 150).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи та сторонами не оспорюється.

Утримання дитини є обов`язком батьків, а не правом. Зважаючи на звернення до суду позивачки із даним позовом, право на що гарантоване Конституцією України, вбачається спір між батьками щодо розміру аліментів необхідних на утримання їх спільних дітей.

З вказаного слідує, що позовна вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей є підставною.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Визначення способу стягнення аліментів з іншого з батьків (матері, батька) є виключним правом особи, яка звертається до суду з позовною заявою про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів, при цьому визначивши спосіб стягнення таких у частці від доходу платника аліментів, а отже предметом позову у даній справі є саме стягнення аліментів у частці від доходу, у зв`язку із чим суд відхиляє вимогу відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, про стягнення з нього на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі.

Водночас, суд роз`яснює, що відповідно до положень ст. 192 СК України платник аліментів має право на звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує наступне.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень, закріплених у Сімейному кодексі України, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Водночас, суд звертає увагу на те, що статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

З вказаного слідує, що у разі наявності витрат, пов`язаних зокрема з лікуванням дітей у зв`язку із хворобою, а також у разі ухилення іншим з батьків від участі в таких, тобто у випадку наявності спору, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дітей.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що відповідач є особою здоровою, працездатною, одночасно доказів, які б свідчили про те, що останній за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків із утримання дитини суду не надано, разом з тим, враховує, що у відповідача на утриманні перебуває син від іншого шлюбу, а також те, що обов`язок утримувати дитину в рівній мірі покладається на обох батьків, та те, що позивачем не надано жодних доказів, які б вказували на необхідність і можливість стягнення аліментів з відповідача саме у визначеному нею розмірі, а також те, що стягнення додаткових витрат є предметом окремого спору, та, з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 його доходу, щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 02 серпня 2023 року.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує те, що позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

На підставі ст. ст. 141, 181, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст. 2, 81, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 серпня 2023 року і до досягнення ними повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 20 грудня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Головуюча Сабара Л.В.