УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича про визначення частки майна боржника, звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарний О.В. звернувся в суд із поданням про визначення частки майна боржника, звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Посилається на те, що на виконанні у нього знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 760/20457/17, виданого 19 жовтня 2022 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 1500000 гривень, інфляційних втрат в розмірі 1030500 гривень, трьох процентів річних в розмірі 127479 гривень 45 копійок.

Боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 є ОСОБА_2

04 листопада 2022 року ним винесено постанову про арешт грошових коштів боржника.

У ході виконання рахунки боржника або грошові кошти на рахунках виконавцем не виявлено.

У ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, транспортні засоби у його власності відсутні.

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 квітня 2023 року за ОСОБА_3 зареєстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира була придбана 24 березня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу, тобто в період шлюбу з ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07 листопада 2022 року у справі № 910/10525/22 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючого реструктуризацією.

На даний момент право власності боржника на нерухоме майно не зареєстровано в установленому законом порядку, що унеможливлює звернення стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем.

Просить суд:

- визначити, що частка майна боржника ОСОБА_2 у нерухомому майні, а саме: квартирі АДРЕСА_2 , якою ОСОБА_2 володіє спільно з ОСОБА_3 , складає 1/2 частку;

- звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальна площа 80,9 кв.м., житлова площа 29,7 кв.м., яка належить боржнику ОСОБА_2 .

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарний О.В. у судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні підтримали подання приватного виконавця та просили його задовольнити.

Боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 1500000 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1030500 гривень, три проценти річних в розмірі 127479 гривень 45 копійок.

19 жовтня 2022 року на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року було видано виконавчий лист № 760/20457/17 (т. 4, а.с. 7-8).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного О.В. від 04 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 760/20457/17, виданого 19 жовтня 2022 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 1500000 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1030500 гривень, три проценти річних в розмірі 127479 гривень 45 копійок (т. 4, а.с. 10-11).

Боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 є ОСОБА_2 .

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарний О.В. звернувся в суд із поданням про визначення частки майна боржника, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

З подання вбачається, що у ході виконання рахунки боржника або грошові кошти на рахунках виконавцем не виявлено. У ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, транспортні засоби у його власності відсутні.

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 квітня 2023 року за ОСОБА_3 зареєстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 2015 року (т. 4, а.с. 30-32).

Зазначена квартира була придбана в період шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , а тому є об`єктом права спільної сумісної власності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) зазначила, що виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний; водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

Оскільки зазначені висновки сприйняті Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду як можливість виконавця звернутися до суду в порядку позовного провадження з різними по суті процесуальними документами, Велика Палата Верховного Суду вважає доцільним роз`яснити свою позицію шляхом уточнення своїх висновків. Зазначене уточнення полягає в такому. В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11.

ОСОБА_2 з ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. З приводу наявності спору про право щодо квартири АДРЕСА_2 не заявляли.

У такому випадку, відсутні підстави для розгляду подання приватного виконавця в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, частин 1, 2, 5 ст. 376 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частин 10, 11 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна; при цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

За змістом ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Вказане майно є єдиним майном боржника, однак, останній з метою ухилення від сплати заборгованості, не реєструє його у встановленому законом порядку. Не виконання боржником рішення суду зумовило звернення приватного виконавця з відповідним поданням.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 2015 року. Зазначена квартира була придбана в період шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , а тому вказане нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року по справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу.

Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 у справі № 534/795/14-ц зазначив, що аналіз ст. 379 ЦПК України (2004 року), ч. 6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час розгляду справи), статей 60, 61, 70 СК України дає підстави для висновку, що суди попередніх інстанцій, виходячи з того, що боржник має заборгованість та наявного у нього майна недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі, дійшли обґрунтованого висновку про визначення належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення вказаної заборгованості.

Враховуючи викладене, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Таким чином, суд вважає, що частка боржника ОСОБА_2 у нерухомому майні, а саме: квартирі АДРЕСА_2 , становить 1/2 частки.

Згідно з ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Законодавець у вказаній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01 січня 2013 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав на нерухоме майно, здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2020 року справа № 1512/7803/2012).

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 року (справа № 5023/197/12) зазначено, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець (приватний виконавець) повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частинами 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Частиною 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Таким чином, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку можливе за умови належного проведення виконавчих дій, достовірного встановлення належності цього майна боржнику та відсутності у боржника коштів чи іншого нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача.

ОСОБА_2 з ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. З приводу наявності спору про право щодо квартири АДРЕСА_2 не заявляли.

У такому випадку, відсутні підстави для розгляду подання приватного виконавця в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З огляду на наведене, подання приватного виконавця підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 328, 376 ЦК України, ст. 70 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 440, 443 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича про визначення частки майна боржника, звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити, що частка майна боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у нерухомому майні, а саме: квартирі АДРЕСА_2 , якою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) володіє спільно з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), складає 1/2 частку.

Звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме:

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальна площа 80,9 кв.м., житлова площа 29,7 кв.м., яка належить боржнику ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 26 червня 2023 року.

Суддя: