Справа № 367/4217/23
Провадження №2-о/367/293/2023
УХВАЛА

Іменем України

16.06.2023 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.06.2023 зазначену заяву передано в провадження судді Третяк Я.М.

Перевіривши подані до суду матеріали, вважаю, що вказана заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 3-4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається з вимогою про встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_2 , який помер на тимчасово окупованій території України у с. Кінські-роздори Пологівського району Запорізької області, оскільки є племінником померлого.

Так, згідно із ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Частина друга статті 95 ЦПК України передбачає, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною п`ятою статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів, станом на момент подання позивачем позовної заяви, визначений п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 160/7887/18.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17, від 27 вересня 2021 року № 5026/886/2012, не засвідчені копії документів визнаються недопустимими доказами.

З викладеного вбачається, що кожний аркуш додатків має бути засвідчено позивачем, однак в порушенням ч. 1 ст. 177 ЦПК України копії доказів додані до заяви заявником не засвідчені.

До того ж, звертаючись до Ірпінського міського суду Київської області про встановлення факту смерті дядька на тимчасово окупованій території України, заявник посилається на приписи ст. 317 ЦПК України, відповідно до якої така заява може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території.

Так, з наданих заявником матеріалів убачається, що він зареєстрований у м. Запоріжжі, яке від м. Ірпеня Київської області розташоване на відстані 577 км, у заяві не зазначено жодної адреси місця проживання заявника на території хоча б Київської області.

Тому залишається не зрозумілим, з яких міркувань виходив заявник, обираючи Ірпінський міський суд Київської області для розгляду його заяви, яка з урахуванням приписів ст. 317 ЦПК України має бути вирішена невідкладно, при цьому з урахуванням відстані місця проживання заявника його невідкладне прибуття у судове засідання у випадку відкриття провадження у цивільній справі за його заявою взагалі є неможливим.

Тому, заявник має зазначити причини, з яких він вважав, що його заява має розглядатися Ірпінським міським судом Київської області.

Враховуючи вищевикладене, заява не відповідає вимогам встановленим ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення представнику заявників копії ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 13, 95, 177, 185, 317 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М.Третяк