Головуючий у І інстанції Маркєлова В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що квартира АДРЕСА_1 належала подружжю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, як така, що придбана подружжям у період шлюбу за спільні грошові кошти та з метою їх спільного проживання у цій квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частку квартири у праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_6 склав заповіт на користь ОСОБА_2 , при цьому, його непрацездатна вдова ОСОБА_5 , як єдиний спадкоємець за законом першої черги, успадкувала після його смерті половину від належної ОСОБА_6 частки квартири - частку квартири на підставі частини 1 статті 1241 ЦК України в порядку, визначеному частиною 3 статті 1268 ЦК України.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Належне їй на момент смерті майно за життя заповіла на користь своєї онуки - ОСОБА_1 , позивача по справі.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй на праві спільної сумісної власності квартиру, а саме на іншу частину квартири, а також на частину квартири, яка на день смерті належала ОСОБА_5 , як успадкована після смерті померлого чоловіка ОСОБА_6 обов`язкова частка.

У позовній заяві ОСОБА_1 також вказала, що між нею та ОСОБА_2 тривалий час розглядався спір з приводу спірного майна (справа №753/8626/16-ц). Судовий розгляд вказаної справи завершився прийняттям 28 липня 2021 року Верховним Судом постанови, якою рішення судів попередніх інстанцій скасовано, в задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено з підстав незалучення до участі у справі належних відповідачів - поточних власників спірного майна.

Позивач вважає, що при розгляді цієї справи необхідно з`ясувати лише наявність/відсутність факту прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 та склад спадкового майна.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом після повернення справи з суду апеляційної інстанції прийнято до провадження, продовжено розгляд справи зі стадії підготовчого засідання, яке призначене на 24 серпня 2023 року.

01 серпня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Тандир Д.В. звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із клопотанням про зупинення провадження у справі, до набрання законної сили рішенням у справі № 753/1264/22.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року клопотання представника відповідача - адвоката Тандира Д.В. про зупинення провадження у справі задоволено.

Зупинено провадження у справі № 753/12426/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - до набрання законної сили рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року у справі № 753/1264/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на частину квартири та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, позивач ОСОБА_1 через представника - адвоката Прокудіну К.А. подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи скаргу, позивач посилалась на те, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, залишив поза увагою те, що предмет доказування, обставини, що підлягають з`ясуванню судом, межі судового розгляду у вказаних справах є різними та рішення у справі № 753/1264/22 не може створювати для даної справи преюдицію. Навпаки, обсяг обставин, що підлягають з`ясуванню в межах даної справи, є значно ширшим за предмет доказування у справі № 753/1264/22. Зазначає, що суб`єктний склад учасників у справах є різним. Вказує, що позивач зверталась до суду, як третя особа із позовом у справі № 753/1264/22, однак суд у прийнятті її заяви відмовив.

Апелянт вважає, що зупинення провадження у даній справі до вирішення іншої справи, в межах якої не встановлюються обставини, які можуть становити преюдицію для даної справи, або які суд в межах даної справи самостійно не може встановити, є незаконним та порушує право позивача на розумні строки розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Тандир Д.В. просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального закону.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, виходив з того, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 753/12426/22 до вирішення іншої справи, що розглядається, а саме - до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 753/1264/22, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупиняючи провадження із зазначеної вище підстави та зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження, суд має проаналізувати предмети спорів у справах і вказати обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у зазначеній справі виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги. Тобто, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Критерії, які б дозволяли переконливо стверджувати про наявність чи відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи, в процесуальному кодексі не визначені.

Водночас, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог у справі № 753/12426/22 є визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , позивачем у даній справі є ОСОБА_1 , яка просить суд визнати за нею право власності на частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Предметом позовних вимог у справі № 753/1264/22 є визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , при цьому, позивачем у даній справі є ОСОБА_2 , яка просить суд, серед іншого, визнати за нею право власності на частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року у справі № 753/1264/22 вимогу ОСОБА_2 про визнання права власності на частини квартири АДРЕСА_1 задоволено. Це судове рішення не набрало законної сили і знаходиться у провадженні Київського апеляційного суду.

Отже, проаналізувавши предмет спору у справі № 753/1264/22 та у справі № 753/12426/22, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обидві справи мають тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що предметом спору у обох справах є визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також те, що вимога ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на частини спірної квартири не може бути розглянута та задоволена до перевірки в апеляційному порядку законності та обгрунтованості висновків суду, викладених у рішенні, про визнання права власності на частину цієї ж квартири за іншим спадкоємцем - ОСОБА_2 .

За таких обставин, існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 753/12426/22 до вирішення іншої справи, що розглядається, а саме - до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 753/1264/22, у зв`язку із чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи містять достатні докази для ухвалення рішення по суті, а вирішення справи не залежить від результату розгляду справи № 753/1264/22, оскільки предмет доказування, обставини, що підлягають з`ясуванню судом, межі судового розгляду, у вказаних справах є різними, відхиляються колегією суддів, оскільки предметом спору у обох справах є визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітами.

Таким чином, зупинивши провадження у даній справі, суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи з метою ухвалення в подальшому законного і обґрунтованого судового рішення з урахуванням висновків суду по справі № 753/1264/22.

Враховуючи наведене, зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 753/1264/22 здійснене судом з дотриманням вимог процесуального закону.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 125 ЦПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору, перебіг процесуальних строків продовжується з дня відновлення провадження.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду, є необґрунтованим та не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, переоцінки доказів та власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин; законності та обґрунтованості висновків суду ці доводи не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року про зупинення провадження у справі - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: