УХВАЛА

07 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 2-4349/07

провадження № 61-14950ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», яке є правонаступником кредитної спілки «Федерація», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору кредиту та стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Кредитна спілка «Федерація» (далі - КС «Федерація») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2007 року позовні вимоги КС «Федерація» задоволено. Розірвано договір кредиту від 23 січня 2007 року № АЦ-00270, укладений між КС «Федерація» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно борг за договором кредиту та договорами поруки у розмірі 24 192,05 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь КС «Федерація» судові витрати у розмірі 2 798,12 грн.

У травні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (далі - ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні та сторони (позивача) у справі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня

2023 року заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» задоволено частково, замінено сторону (позивача) у справі № 2-4349/07, а саме КС «Федерація» на її правонаступника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс». У задоволенні решти вимог відмовлено.

У липні 2023 року ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулося до суду із заявою про розподіл судових витрат, в якій просило стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 6 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Заява про розподіл судових витрат мотивована тим, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2023 року задоволено заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» в частині заміни сторони у справі № 2-4349/07, тому понесені заявником витрати на правничу допомогу повинні бути компенсовані відповідачами.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10 серпня 2023 року, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року, у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що стаття 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), яка регламентує вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, не передбачає можливості відшкодування ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» понесених судових витрат. Боржник не має обов`язку відшкодовувати витрати учасника судового розгляду, які не обумовлюються його діями.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також вказав на безпідставність доводів ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про неврахування судом першої інстанції обставин невиконання відповідачами кредитних зобов`язань та судового рішення про стягнення боргу, що обумовило вступ у справу нового кредитора, оскільки спір щодо кредитних зобов`язань боржника при вирішенні питання про заміну сторони у справі правонаступником не вирішувався та щодо зазначених правовідносин кредитора та боржника суд висновків не робив.

18 жовтня 2023 року ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року.

У касаційній скарзі ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення заяви щодо розподілу судових витрат та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом

(пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України,

пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 червня 2022 року у справі

№ 477/1315/20 викладено висновок про те, що «ухвала суду першої інстанції стосовно компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), внаслідок необґрунтованих дій позивача є ухвалою щодо визначення розміру судових витрат. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що оскільки ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат не належить до переліку ухвал, визначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, таку ухвалу не можна оскаржити у касаційному порядку. А тому не можна оскаржити у цьому порядку і постанову апеляційного суду про залишення без змін вказаної ухвали суду першої інстанції. Отже, касаційне провадження за касаційною скаргою відповідачки слід закрити».

Отже, зміст пункту 13 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Вказані висновки викладено в ухвалі Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 2-562/08.

Європейський суд з прав людини зауважує (далі - ЄСПЛ), що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення ЄСПЛ у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України»).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2023 року та постанова Черкаського апеляційного суду

від 04 жовтня 2023 року не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», яке є правонаступником кредитної спілки «Федерація», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору кредиту та стягнення боргу за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська