Постанова

Іменем України

16 червня 2023 року

м. Київ

справа № 2-5080/11

провадження № 61-114св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані», заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Омега Банк»,

боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року у складі судді Григоренко І. В. та постанову Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Борисової О. В., Левенця Б. Б.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У листопаді 2011 року Публічне акціонерне товариство «Свербанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» суму боргу за кредитним договором від 02 лютого 2007 року № 781-Ф в розмірі 2 885 093,79 доларів США та 3 145 456,09 грн, з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 1 965 000,00 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 920 093,79 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2 155 518,83 грн., пеня за несвоєчасну оплату процентів - 882 505,74 грн, комісія за надання і управління кредитом - 94 437,90 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісії - 12 993,62 грн. В інший частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» (далі - ТОВ Файненс Компані») про заміну сторони правонаступником.

Замінено сторону з Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» (далі ПАТ «Омега Банк»), який є правонаступником ПАТ «Сведбанк», на правонаступника позивача - ТОВ Файненс Компані».

Короткий зміст заяви

10 червня 2021 року ТОВ «Файненс Компані» звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 2-5080/11.

На обґрунтування вимог заяви зазначало, що 07 березня 2019 року між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Файненс Компані» укладений договір про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О. І. та зареєстрований у реєстрі за № 714. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року задоволено заяву ТОВ «Файненс Компані» про заміну сторони правонаступником.

Заявник вказував, що при укладенні з ПАТ «Омега Банк» договору про відступлення прав вимоги не отримувало від останнього жодних виконавчих документів, виданих на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2012 року, та відомостей про особу, в якої перебуває або може перебувати виконавчий документ.

Посилаючись на те, що станом на день звернення до суду рішення не виконано, чим порушуються права товариства, заявник просив видати дублікат виконавчого листа у справі № 22-5080/11, а також визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та поновити його.

Обґрунтовуючи заяву в частині видачі дубліката виконавчого листа, заявник посилався на те, що у ТОВ «Файненс Компані» відсутні виконавчі листи на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2012 року, ПАТ «Омега Банк» при укладанні договору відступлення прав вимоги від 07 березня 2019 року виконавчі листи не передавало, а тому вважає, що виконавчі листи втрачені.

Як на підставу для поновлення строку заявник посилався на те, що ПАТ «Омега Банк» необхідно було встановити факт нікчемності договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит»,за яким до покупця перейшло право вимоги за кредитним договором від 02 лютого 2007 року, укладеним із ОСОБА_1 , та договором поруки від 02 лютого 2007 року, укладеним із ОСОБА_2 , а також визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 04 липня 2015 року, укладений між ТОВ «ФК «Іпотека кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент».

Постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 910/10364/16 відмовлено у задоволенні позову щодо визнання недійсним договору купівлі- продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року та підтверджено факт його нікчемності.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року в задоволенні заяви ТОВ «Файненс Компані» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Файненс Компані» в частині видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів його втрати та вважав, що видача його дубліката може призвести до подвійного стягнення. Окрім того, суд виходив із недоведеності заявником поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст постанови апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ «Файненс Компані» ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні заяви ТОВ «Файненс Компані» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Файненс Компані» з огляду недоведеність заявником як поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так і факту втрати виконавчого листа.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

30 грудня 2022 року ТОВ «Файненс Компані» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права..

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні заяви.

Суди не надали належної оцінки доводам товариства про наявність правових підстав для видачі дублікатів виконавчих листів. Вважає, що сам факт відсутності виконавчих листів у стягувача та в органі ДВС свідчить про їх втрату. Акцентує увагу на тому, що внаслідок необґрунтованої відмови у видачі дублікатів виконавчих листів стягувач позбавлений можливості виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Доводи інших учасників справи

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2023 року поновлено ТОВ «Файненс Компані» строк на касаційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року.

Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Файненс Компані» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року в частині щодо відмови у поновлені строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відкрито касаційне провадження у даній справі за вказаною касаційною скаргою в частині щодо видачі дубліката виконавчого листа.

Витребувано з Печерського районного суду міста Києва справу № 2-5080/11 за заявою ТОВ «Файненс Компані» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Суди встановили, щорішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2012 року частково задоволено позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» суму боргу за кредитним договором від 02 лютого 2007 року № 781-Ф в загальному розмірі 2 885 093,79 доларів США та 3 145 456,09 грн. В інший частині позовних вимог відмовлено.

Копію зазначеного судового рішення ПАТ «Сведбанк», відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримало 15 березня 2012 року.

31 грудня 2014 року між ПАТ «Омега Банк», як продавцем, та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, а 04 липня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» уклало з ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

07 березня 2019 року ПАТ «Омега Банк» відступило на користь ТОВ «Файненс Компані» право вимоги за кредитним договором від 02 лютого 2007 року, укладеним із ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Файненс Компані».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2019 року у справі № 910/10364/16 за позовом ПАТ «Омега банк» визнано недійсним договір купівлі- продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, укладений між ПАТ «Омега банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит». Визнано недійсним договір купівлі- продажу права вимоги від 04 липня 2015 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент».

Постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 910/10364/16 відмовлено у задоволенні позову щодо визнання недійсним договору купівлі- продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року та підтверджено факт його нікчемності.

У квітні 2021 року ТОВ «Файненс Компані» звернулось до суду з заявою про заміну сторони правонаступником, яка ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року задоволена. Замінено сторону у справі № 2-5080/11 з ПАТ «Омега Банк», який є правонаступником ПАТ «Сведбанк», на правонаступника позивача - ТОВ «Файненс Компані».

26 травня 2021 року ТОВ «Файненс Компані» звернулося до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з запитом, в якому просило надати інформацію, чи перебували на виконанні в державних або приватних виконавців територіальних органів Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчі документи щодо виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2012 року у справі № 2-5080/11.

01 червня 2021 року Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав відповідь, в якій зазначив, що такі відомості в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Підставою касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанції є посилання заявника на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

На час ухвалення рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2012 року діяв Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У справі, яка переглядається, апеляційний суд установив, що ПАТ «Сведбанк» після ухвалення судового рішення про стягнення на його користь кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не зверталося до суду із заявою про видачу виконавчих листів на його виконання, виконавчі листи стягувачу ПАТ «Сведбанк» суд не видавав.

Уперше правонаступник ПАТ «Сведбанк» - ПАТ «Омега Банк» уклало договір про відступлення права вимоги з ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» 31 грудня 2014 року. Тобто на момент укладання цього договору річний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбаченийЗаконом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», сплив. Доказів того, що ПАТ «Омега Банк» чи ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» звертались до суду з заявою про отримання виконавчого листа на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2012 року матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного та установивши, щострок для пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив, а підстави для його поновлення відсутні, апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Файненс Компані» у частині вимог про видачу дубліката виконавчого документа.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження апеляційним судом із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Крім того, аргументи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду в частині щодо відмови у видачі дубліката виконавчого документа та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, а зводяться до незгоди з ухваленим у справі судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Колегія суддів наголошує, що судове рішення апеляційного суду є предметом касаційного перегляду лише в частині відмови в задоволенні заяви ТОВ «Файненс Компані» про видачу дубліката виконавчого документа, оскільки ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства на судові рішення в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За таких обставин доводи ТОВ «Файненс Компані» щодо необґрунтованості судового рішення в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання Верховний Суд не аналізує.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення апеляційного суду ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року (в частині щодо відмови у видачі дубліката виконавчого документа) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун