справа № 752/5393/23
провадження № 2/619/1342/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2023 року Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Остропілець Є.Р.
за участю секретаря судового засідання - Носачової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
Позивач Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
В підтвердження своїх позовних вимог позивача посилається на те, що 20 березня 2020 року транспортним засобом «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 скоєно ДТП, у результаті якого застрахований страховою компанією позивача транспортний засіб «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 (договір страхування № 310598586.19), що належить ОСОБА_2 , під його керуванням отримав механічні ушкодження.
Згідно довідки НПУ про ДТП (ф-2) та витягу постанови Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5129/20, ДТП мала місце внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1
ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку заподіяного в результаті ДТП, власникові застрахованого автомобіля було складено звіт № 2974 від 01.04.2020, відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає: 69 878 грн 44 коп.
За умовами договору страхування, страхова компанія відшкодовує фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, на підставі рахунку № СМУ00006887 від 22.03.2020, відповідно до страхового акту № 2445991 від 01.04.2020, було сплачено страхове відшкодування в розмірі 63 766 грн 26 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 6150 від 16.04.2020.
Від відповідача на рахунок позивача за даним страховим випадком жодних коштів не надходило.
Отже, сума, що підлягає стягненню з відповідача складає 63 766 грн 26 коп.
19 березня 2020 року рішенням загальних зборів акціонерів було прийнято рішення про зміну назви ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО».
Реорганізація та ліквідація Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» не проводилась.
Отже, найменування позивача на дату написання даної заяви Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО».
Просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача - Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» суму у розмірі: 63 766.26 грн, витрати по сплаченому судовому зборі у розмірі: 2 684.00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно заяви просив позов задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, поважність причини неявки суд не повідомив, при цьому не надав відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20 березня 2020 року транспортним засобом «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 скоєно ДТП, у результаті якого застрахований страховою компанією позивача транспортний засіб «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 (договір страхування № 310598586.19), що належить ОСОБА_2 , під його керуванням отримав механічні ушкодження.
Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340.00 грн., що вказує на наявність вини водія ОСОБА_1 в скоєнні ДТП. Рішення набрало законної сили 29.05.2020.
Згідно довідки НПУ про ДТП (ф-2) та витягу постанови Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5129/20, ДТП мала місце внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .
Встановлено, що на дату вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Водій пошкодженого транспортного засобу «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» із заявою на виплату страхового відшкодування.
ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.
Згідно Звіту № 2974 від 01.04.2020 вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу«Toyota RAV4» HYBRID, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 69 878, 44 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування та роботи).
За умовами договору страхування, страхова компанія відшкодовує фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, на підставі рахунку № СМУ00006887 від 22.03.2020, відповідно до страхового акту № 2445991 від 01.04.2020, було сплачено страхове відшкодування в розмірі 63 766 грн 26 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 6150 від 16.04.2020.
19 березня 2020 року рішенням загальних зборів акціонерів було прийнято рішення про зміну назви ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО».
Реорганізація та ліквідація Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» не проводилась.
Найменування позивача на дату написання даної заяви Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО».
Від відповідача на рахунок позивача за даним страховим випадком жодних коштів не надходило.
Отже, сума, що підлягає стягненню з відповідача складає 63 766 грн 26 коп.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України в п. 4 своєї постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК ). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася за винних дій відповідача автомобілі отримали механічні пошкодження.
За загальним правилом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за заподіяний збиток.
Нормами ст. 38 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.
Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 48, 58, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України суд,-
Позов Акціонерного товариства» Страхова компанія «ІНГО» - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Страхова компанія «ІНГО» завдану майнову шкоду у розмірі 63 766,26 (шістдесят три тисячі сімсот шістдесят шість) грн. 26 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Страхова компанія «ІНГО» судові витрати у розмірі 2 684,00 грн.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня оголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: с. Світличне Богодухівський (Золочівський) район Харківська область.
Суддя Є. Р. Остропілець