Справа № 583/4112/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «ВІДРОДЖЕННЯ» про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2020 від представника позивача до суду надійшла позовна заява витребування з чужого незаконного володіння Селянського (фермерського) господарства «ВІДРОДЖЕННЯ» на користь власника ОСОБА_3 , як спадкоємця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельної ділянки (паю) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:5597, загальною площею 2,5795 га, розташованої на території Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області та скасувати державну реєстрацію права оренди на зазначену земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_3 успадкувала після смерті батька ОСОБА_4 спірну земельну ділянку, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 007604 від 05.04.1999.

Від посадових осіб Лантратівської сільської ради стало відомо, що відповідач незаконно, без відповідної правової підстави захопив та використовує у своїй господарській діяльності належну позивачці на праві власності земельну ділянку (пай). На письмову вимогу позивача до Селянського (фермерського) господарства «Відродження» про звільнення та повернення належних власникам земельних ділянок, голова господарства заявив про відмову у поверненні земельної ділянки, оскільки вона перебуває в оренді строком на 10 років згідно договору оренди від 11.02.2016.

Позивач стверджує, що договорів оренди земельної ділянки (паю) з Селянським (фермерським) господарством «Відродження» ОСОБА_4 не укладав, не підписував, переговорів про його укладення не вів, представника для їх укладення не уповноважував. При цьому позбавлений можливості володіти та розпоряджатися своєю земельною ділянкою через її незаконне зайняття відповідачем, який до того ж незаконно зареєстрував за собою строком на 10 років право оренди в Державному реєстрі речових прав на вказану земельну ділянку, чим створив для власника перешкоди у розпорядженні своїм майном. Вважає, що наявні правові підстави для усунення перешкод у користуванні власниками їх нерухомим майном, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

15.12.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги стороною відповідача вважаються необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження. Так представником відповідача зазначено, що дійсно між ОСОБА_4 та СФГ «Відродження» 11.02.2016 укладено договір оренди земельної ділянки б/н, за яким відповідачу передано у користування терміном на 10 років земельну ділянку площею 2,5795 га, кадастровий номер :01:001:5597 з ціль омив призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Того ж дня державним реєстратором реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області проведено державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі.

Також факт існування договірних відносин підтверджується і тим, що після успадкування права власності на вищезазначені земельні ділянки позивач щороку, як орендодавець, отримував від орендаря СФГ «Відродження» орендну плату за користування вищевказаною земельною ділянкою. Зокрема у 2018 році ОСОБА_4 отримав у рахунок орендної плати 2 тони пшениці, а також 14000,00 грн готівкою; у 2019 році ОСОБА_4 отримав 1,8 тони зерна кукурудзи в рахунок орендної плати та 7800,00 грн готівкою; у 2020 році ОСОБА_4 отримав 8000,00 грн. орендної плати.

Представник відповідача вказує на те, що договірні відносини між сторонами щодо оренди земельної ділянки тривають і на даний час, СФГ «Відродження» належним чином виконує умови договору, у повному обсязі, своєчасно сплачує орендну плату, у розмірі, більшому за визначений в договорі оренди землі, чим підтверджується наявність договірних відносин та факт взяття на себе позивачами прав і обов`язків орендодавця за договором оренди землі від 11.02.2016 (а.с. 39-41).

13.11.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з викликом сторін.

02.12.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву залишено без руху.

08.02.2021 за ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області провадження у справі зупинено у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_4 до залучення до участі у справі його правонаступників (спадкоємців).

21.12.2021 за ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області провадження у справі поновлено.

17.02.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області призначено у справі посмертну судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

15.05.2023 до Охтирського міськрайонного суду надійшов висновок експерта № 28180 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи.

17.05.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи.

05.06.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників справи.

Позивачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомила.

Представник позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволення позовних вимог, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Духовниче Охтирського району Сумської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25.01.2021 виконкомом Чупахівської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 82).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14.12.2021 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., зареєстрованого в реєстрі № 1915, ОСОБА_3 успадкувала після смерті батька ОСОБА_4 , зокрема, приватну земельну ділянку площею 2,5795 га, кадастровий номер :01:001:5597, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Охтирського району Сумської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 007604, виданого 05.04.1999 Лантратівською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 322 (а.с.8-14,91).

Таким чином ОСОБА_3 є власником зазначеної вище земельної ділянки, право власності на яку зареєстровано за нею у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.94).

Згідно договору оренди землі б/н від 11.02.2016 вбачається, що ОСОБА_4 надав в оренду СФГ «Відродження» в особі ОСОБА_6 земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області з кадастровим номером :01:001:5597, загальною площею 2,5795 га.

Пунктами 8-11 зазначеного договору оренди узгоджено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має право поновити його на новий строк, згідно чинного законодавства. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4650,56 грн., що становить 5 % від грошової оцінки. Орендна палата вноситься у грошовій формі один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця, у натуральній до 20 числа останнього у звітному році місяця.

Відповідно до п. 37-40 цього договору оренди дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін в наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню .а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем (а.с.42-43, а.р.с. 12).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 53300606 від 16.02.2016 державним реєстратором Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області Заяц Н.М. внесено запис про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок на підставі договору оренди землі б/н від 11.02.2016 (а.с. 12-13).

Представником відповідача до відзиву на позовну заяву було додано копії відомостей на видачу зерна пайовикам за 2018-2019 роки та видаткові касові ордери за 2018-2020 роки, згідно яких ОСОБА_4 у зазначені періоди видавалася продукція у виді зерна та грошові кошти за надання в оренду землі (а.с.44-48), а орендарем, у зв`язку з цим, сплачувалися відповідні податки за 2020 рік (а.с.49, 50).

31.10.2020 ОСОБА_4 звернувся до СФГ «Відродження» з письмовою вимогою про повернення належної йому земельної ділянки, зазначивши, що СФГ «Відродження» незаконно, без відповідної правової підстави захопило та використовує у своїй господарській діяльності належну йому на праві власності земельну ділянку (пай), чим порушує його право власності на нерухоме майно (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право завернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав - обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна були правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно вимог ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави, суспільства, його моральним засадам. Зовнішнє волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсність правочину визначається статтями 203, 215 ЦК України.

В ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Приписами ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги сторона позивач вказує, що нині померлий ОСОБА_4 спірний договір оренди землі від 11.02.2016 не підписував, волевиявлення на його укладення не мав.

В процесі розгляду справи, з метою створення умов для безперешкодної реалізації процесуальних прав сторонами, ухвалою суду від 17.02.2022 задоволено клопотання представника позивача, призначено у справі посмертну судову почеркознавчу експертизу, на розгляд якої поставлено питання про те, чи виконаний підпис в договорі оренди землі від 11.02.2016 від імені орендодавця ОСОБА_4 особисто ним.

Згідно висновку експерта № 28180 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 583/4112/20 від 08.05.2023 підпис від імені ОСОБА_4 у договорі оренди землі від 11.02.2016, укладеному між ОСОБА_4 та СФГ «Відродження» на земельну ділянку загальною площею 2,5795 га, кадастровий номер :01:001:5597, розташований на зворотному боці другого аркуша документа, у графі «підписи сторін», у рядку «Орендодавець» виконаний ОСОБА_4 (а.с.146-156).

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зауважує, що саме висновок почеркознавчої експертизи є належним доказом, який би міг засвідчити належність підпису особи на письмових документах.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 до позивачки ОСОБА_3 в порядку спадкування відбувся перехід права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:5597, яка за життя ОСОБА_4 була передана в оренду СФГ «Відродження» на підставі договору оренди землі від 11.02.2016, підписаного сторонами та зареєстрованого у передбаченому законом порядку.

Тобто позивачка, прийнявши спадщину і отримавши відповідний правовстановлюючий документ, набули права орендодавця за договорами оренди земельної ділянки від 11.02.2016, який набрав чинності до відкриття спадщини, і тому перехід до позивачки права власності в порядку спадкування не змінює умов договору оренди і не є підставою для їх автоматичного розірвання.

І хоча зазначений вище договір оренди землі від 11.02.2016 ставився під сумнів за життя самим ОСОБА_4 , даний факт не знайшов підтвердження під час судового розгляду справи та спростований наявними у матеріалах справи та дослідженими судом доказами на підтвердження отримання орендодавцем орендної плати, що свідчить про його згоду з умовами договору та відсутністю наміру до розірвання договору, а також висновком судово-почеркознавчої експертизи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами існують на даний час договірні зобов`язання щодо оренди землі, які не є припиненими, в той час, як витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами а іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так відповідно до ч.2,ч.4 цієї статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких цей доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено належними та допустимим доказами наявність підстав, на які вона посилається, як на підставу позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «ВІДРОДЖЕННЯ» про усунення перешкод у користуванні майном.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 23 червня 2023 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г.Яценко