Справа № 274/7339/23 Провадження № 2-др/274/22/23
УХВАЛА

іменем України

21.12.2023 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Геращенко Т.В. про компенсацію витрат на правову допомогу в цивільній справі за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача звернулася до суду із заявою про ухвалення судового рішення про стягнення судових витрат за правничу допомогу.

В обґрунтування заяви послався на те, що за ухвалою суду від 11.12.2023 позовну заяву АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Так як відповідач поніс витрати, пов`язанні з отриманням правової допомоги у розмірі 3000 грн., то представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача вказану суму в якості витрат на отримання правової допомоги.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, тому суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутність сторін на підставі наявних в справі доказів.

Водночас, 20.12.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Дослідивши надані докази на підтвердження судових витрат, суд дійшов до наступного висновку.

За приписами ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

За приписами частини 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Аналіз наведених положень приводить до висновку, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, з`ясуванню підлягають обставини, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно, чи зловживав своїми правами.

Як вбачається з матеріалів справи 19.10.2023 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

13.11.2023 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.12.2023 позовну заяву АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду за заявою позивача від 11.12.2023.

Наведені фактичні обставини свідчать про необґрунтовані дії позивача під час розгляду справи в суді.

Таким чином, суд вважає наявні правові підстави для компенсації понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на: 1) професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси відповідача під час підготовки справи до розгляду та під час розгляду справи на підставі договору про надання правової допомоги від 27.10.2023 представляла адвокат Геращенко Т.В.

Відповідно до вказаних документів, а також квитанції, акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) відповідач ОСОБА_1 сплатив адвокату Геращенко Т.В. 3000 грн.

У договорі про надання правничої допомоги, акті приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 27.10.2023 та 11.12.2023 зазначено об`єм послуг з надання правничої допомоги з деталізацією кожного її виду: консультація, вивчення документів - 1000 грн та складання відзиву на позовну заяву - 2000 грн.

Тому, дослідивши надані представником відповідача документи на підтвердження оплати відповідачем професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, що такі витрати є підтвердженими належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим наявні правові підстави для постановлення ухвали в порядку ч. 6 ст. 142 ЦПК України про розподіл понесених відповідачем судових витрат на правничу професійну допомогу в загальному розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. 137,141, 142, 270 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Геращенко Т.В. про компенсацію витрат на правовому допомогу - задовольнити.

Стягнути з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до Житомирського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА