Номер провадження: 22-ц/813/7815/23
Справа № 522/7723/23
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попов Михайло Сергійович

на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 серпня 2023 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області), про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначила, що для оформлення пенсії вона звернулася з відповідною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка була передана для розгляду до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області, проте у призначенні пенсії їй було відмовлено з посиланням на те, що до її страхового стажу не зараховано періоди роботи за записами в трудовій книжці НОМЕР_1 , період навчання відповідно до диплому серії НОМЕР_2 , оскільки неможливо встановити взаємозв`язок між прізвищами « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 », оскільки прізвище, зазначене у свідоцтві про шлюб « ОСОБА_4 » (російською мовою) не відповідає прізвищу, зазначеному в паспорті заявника « ОСОБА_3 » (російською мовою). Також до страхового стажу не зараховано період роботи згідно довідки № 366-Г-11.1-21 від 17.02.2023, оскільки прізвище, зазначене в довідці « ОСОБА_4 » (російською мовою) не відповідає прізвищу, зазначеному в паспорті заявника « ОСОБА_3 » (російською мовою).

Посилаючись на те, що невідповідність написання її прізвища російською мовою в документах створює їй перешкоди в оформленні пенсії, просить встановити факт належності їй диплому серії НОМЕР_2 від 25.07.1982 про здобуття кваліфікації в Технічному училищі № 4 м. Одеси, трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 27.07.1982, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого відділом РАЦС Ленінського райвиконкому 30.05.1987, та архівної довідки Департаменту архівної справи та діловодства ОМР № 366-Г-11.1-21 від 17.02.2023.

Встановлення цих юридичних фактів необхідне заявнику для реалізації права на отримання пенсії.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 23 серпня 2023 року постановлено провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області), про встановлення фактів, що мають юридичне значення закрити.

Ухвала суду мотивована тим, що вимоги заявника пов`язані з доведенням наявності підстав для призначення пенсії, що впливає на підтвердження та можливість реалізації заявником прав у сфері пенсійного забезпечення. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попов М.С. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 р. про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що підстав для оскарження рішення Пенсійного фонду про відмову в адміністративному судочинстві не вбачається, оскільки дійсно помилка в написанні прізвища є перешкодою для призначення пенсії ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Пояснення учасників справи

У судовому засіданні представник заявниці адвокат Попов М.С. надав усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримав, зазначивши при цьому, що рішення суду першої інстанції є помилковим, а також прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надав заяву про розгляд справи без його участі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 25.06.1997, прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано українською мовою ОСОБА_1 .

Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.07.1982, остання видана на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії диплому НОМЕР_2 , останній видано на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_6 ».

Відповідно до архівної довідки № 366-Г-11.1-21 від 17.02.2023 Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради значиться (російською мовою) « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 22.03.2023 № 19 про відмову у призначенні пенсії, заявнику у призначенні пенсії за віком відмовлено з посиланням на те, що відповідно до наданих нею документів до її страхового стажу не зараховано періоди роботи за записами в трудовій книжці НОМЕР_1 , період навчання відповідно до диплому серії НОМЕР_2 , оскільки неможливо встановити взаємозв`язок між прізвищами « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 », так як свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 є недійсним, оскільки прізвище, зазначене у свідоцтві про шлюб « ОСОБА_4 » (російською мовою) не відповідає прізвищу, зазначеному в паспорті заявника « ОСОБА_3 » (російською мовою). Також до страхового стажу не зараховано період роботи згідно довідки № 366-Г-11.1-21 від 17.02.2023, оскільки прізвище, зазначене в довідці « ОСОБА_4 » (російською мовою) не відповідає прізвищу, зазначеному в паспорті заявника « ОСОБА_3 » (російською мовою). Відповідні періоди можливо буде зарахувати до страхового стажу після надання уточнюючих довідок та звернення до Управління.

Заявнику роз`яснено, що у разі незгоди з цим рішенням вона має право на його оскарження до Пенсійного фонду України або в судовому порядку.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник просить встановити факти, а саме належності їй диплому серії НОМЕР_2 від 25.07.1982 про здобуття кваліфікації в Технічному училищі № 4 м. Одеси, трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 27.07.1982 та архівної довідки Департаменту архівної справи та діловодства ОМР № 366-Г-11.1-21 від 17.02.2023.

Як зазначено заявником, встановлення цих юридичних фактів необхідне для призначення пенсії за віком, так як дозволить зарахувати до страхового стажу відповідні періоди роботи та навчання.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність правових підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки підставою звернення ОСОБА_1 до суду із даною заявою про встановлення факту належності їй документів на підтвердження страхового стажу є рішення ГУ ПФУ в Сумській області про відмову у призначенні пенсії за віком, заявник має право на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, яким є територіальне Управління Пенсійного фонду України. Так само заявник не була позбавлена можливості оскаржити таке рішення до Пенсійного фонду України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попов Михайло Сергійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький