Справа № 697/1509/21
Провадження № 2/697/19/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) бюро України, про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Моторне (транспортне) бюро України, про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. В обгрунтування вимог позивач зазначає, що ОСОБА_4 20.10.2020 о 15 год. 10 хв. на а/д Миронівка-Канів-Софіївка, керувала транспортним засобом «DAEWOO Espero», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнилася в безпечності, створила перешкоду транспортному засобу «BMW»520, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду та вже почав маневр об`їзду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Працівниками поліції були складені протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 12.01.2021 Канівський міськрайонний суд Черкаської області закрив провадження у справі стосовно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 24.11.2020 Канівський міськрайонний суд визнав ОСОБА_4 винною та притягнув її до адміністративної відповідальності. Відповідач та страховик збитки позивачу не відшкодували, тому з них необхідно стягнути матеріальну шкоду. Також ОСОБА_3 зазначив, що йому завдана моральна шкода, яку мають нести відповідачі, оскільки на протязі останніх місяців він зазнав значної моральної шкоди, яка полягає у переживаннях внаслідок пошкодження його автомобіля, емоційних і душевних стражданнях та хвилюваннях, що призвело до загострення отриманих за час своєї життєвої діяльності, стосунків у сім`ї. Внаслідок протиправної поведінки відповідача, позивач на деякий час був позбавлений можливості реалізовувати свої уподобання та бажання, що викликало у нього моральні страждання. ОСОБА_3 відчув себе ошуканим, що негативно позначилося на його психічному стані, змусило його сильно нервувати і переживати з приводу існування його сім`ї і внаслідок чого він та його сім`я були позбавлені нормального життєвого спілкування, змушений економити на харчуванні, одязі, відстоювати свої права в судовому порядку, витрачати на це багато свого часу та оплачувати послуги правничої допомоги. До відкриття провадження у справі представник позивача подав заяву про залишення без розгляду позовної заяви в частині стягнення моральної шкоди, яка була вирішена судом до початку відкриття провадження у справі. В подальшому представник позивача з урахуванням уточнених вимог просив стягнути з ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ матеріальну шкоди в розмірі 9425,96 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908, 00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн; стягнути з ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди в розмірі 34 401,49 грн. як майнову шкоду у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу та 5000,00 грн. моральної шкоди.

Розгляд справи відкладався неодноразово у зв`язку із заявами та клопотаннями представників сторін, проведенням експертизи та вирішенням клопотань експертів.

Позивач судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, уповноважив представляти свої інтереси представника адвоката Бовшика М.Ю.

Представник позивача адвокат Бовшик М.Ю. в судовому засіданні позов підтримав, з підстав заявлених у ньому, просив його задовольнити, пояснив, що шкода завдана внаслідок ДТП стягується з винної сторони. Вина ОСОБА_4 доведена постановою суду про притягнення її до адміністративної відповідальності. ОСОБА_3 визнаний невинним у вчиненні правопорушення, тому вини обох водіїв немає. 9425,96 грн. це сума регламентної виплати. У неї не входить відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу, куди входить фарбування для відновлення товарної якості автомобіля, тому з ОСОБА_4 необхідно стягнути 34001,49 грн. Розмежування стягнення цих сум з обох відповідачів було здійснено стороною позивача відповідно до закону.

Представник відповідача ТДВ СК Ю.Ас.Ай в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про день місце та час розгляду справи. 01.10.2021 його представник надіслав до суду копію страхової справи за заявою ОСОБА_5 про виплату страхового відшкодування, своєї позиції щодо позовних вимог та участі у судових засіданнях не висловив.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, уповноважила представляти свої інтереси представника адвоката Хорошун О.В.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Хорошун О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що ДТП сталася з вини обох водіїв транспортних засобів, оскільки провадження у справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 було закрито у зв`язку із неправильним складенням протоколу про адміністративне правопорушення і невірним зазначенням Правил дорожнього руху, які були ним порушені, а не у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. ОСОБА_4 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, проте з огляду на подію дорожньо-транспортної пригоди саме ОСОБА_3 здійснив подвійний обгін транспортних засобів. Крім того, є незрозумілим розмежування сум виплат на відшкодування шкоди між ТДВ СК Ю.Ес.Ай та ОСОБА_4 , адже спочатку відповідальність має нести страхова компанія, а у разі недостатності виплат - особа винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Встановлена страховим полісом сума страхового відшкодування повністю покриває шкоду позивачу. Вимога щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 неоплачена судовим збором, тому така заява мала бути залишена без руху для усунення недоліків.

25.08.2021 представник Моторного (транспортного) страхового бюро України подав письмові пояснення, в яких зазначив, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідальність ОСОБА_4 , на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. Саме цей страховик має нести відповідальність в межах ліміту за полісом по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу в ДТП винною особою. Відшкодування шкоди має бути здійснене ТДВ СК Ю.Ес.Ай шляхом виплати страхового відшкодування у випадку підтвердження настання страхового випадку та розміру завданої шкоди. МТСБУ здійснює виплати лише при настанні певних обставин, як передбачено абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вичерпний перелік підстав для проведення виплат МТСБУ передбачений ст.41 цього Закону. У даному випадку підстави для виплати МТСБУ позивачу відсутні. У разі ліквідації страховика обов`язки виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика що ліквідується виконує МТСБУ при недостатності коштів. Страховик не визнаний банкрутом і не ліквідований, тому підстав для проведення МТСБУ регламентної виплати Позивачу немає, просить розглянути справу без представника МТСБУ.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, враховуючи доводи та заперечення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 12,81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, які мають значення для справи і на які вони посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2020 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_4 20.10.2020 о 15 год. 10 хв. на а/д Миронівка-Канів-Софіївка керувала транспортним засобом DAEWOO Espero, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнилася в безпечності, створила перешкоду транспортному засобу BMW 520, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду, та вже почав маневр об`їзду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У відповідності до постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2021, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , який був водієм транспортному засобу BMW 520, д.н.з. НОМЕР_2 , закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, постанова Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2020 є обов`язковою в частині встановлення факту скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведене, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу DAEWOO Espero, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент вчинення водієм цього автомобіля ОСОБА_4 дорожньо-транспорної пригоди 20.10.2020 була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/3736202 у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», відповідно до якого встановлений ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну 130000 грн., франшиза 1000,00 грн.

Під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_4 , транспортний засіб BMW 520, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Власником транспортного засобу марки BMW 520, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , що підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 20.10.2020 за участю його транспортного засобу, як страховика свого транспортного засобу - ПрАТ Провідна, так і страховика транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_4 - ТДВ СК Ю.Ес.Ай, звернувшись з відповідними заявами про страховий випадок.

Про звернення ОСОБА_3 до ТДВ СК Ю.Ес.Ай свідчить копія страхової справи ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування за пошкодження його транспортного засобу, відповідно до якої складено дефектний акт та ремонтну калькуляцію щодо транспортного засобу BMW 520, д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, у відповідності до висновку експерта від 13.03.2023 №2600/23-54 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW» 520, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яке сталось 27.10.2020 о 8:00 год. на момент проведення експертизи складає 43827,45 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

У відповідності до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як встановлено судом та визнається учасниками справи, позивачу як власнику пошкодженого транспортного засобу BMW 520, д.н.з. НОМЕР_2 страхове відшкодування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», як страховиком особи, відповідальної за завдану шкоду внаслідок ДТП ОСОБА_4 , відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/3736202 не виплачено.

Ліміт відповідальності страховика забезпеченого транспортного засобу DAEWOO Espero, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого на момент ДТП була ОСОБА_4 , відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/3736202 становить 130 000 грн. - за шкоду заподіяну майну, що не перевищує вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, встановленого висновком експертизи від 13.03.2023 № 2600/23-54.

За таких умов відшкодування шкоди позивачу, заподіяної внаслідок пошкодження його транспортного засобу через дорожньо-транспортну пригоду має покладатися на ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», як страховика особи, відповідальної за завдану шкоду внаслідок ДТП.

Суд зазначає, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018.

Відповідно до ч.1-3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» не надало до суду належних та допустимих доказів на підтвердження виплати позивачу страхового відшкодування в повному обсязі або доказів правомірності відмови у здійсненні такої виплати, а тому є належним відповідачем за вимогою про стягнення матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3 .

Оскільки позивач просить стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» матеріальну шкоду в сумі 9425,96 грн., суд вважає за необхідне задовольнити позов у цій частині в межах, заявлених у ньому до цього відповідача.

Згідно зі ст. 29, 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з п.2.4. Методикитоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 ( далі Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт "е").

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Подібні правові висновки висловлено у постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 420/998/18.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_3 просив, зокрема, стягнути з відповідача ОСОБА_4 як особи, яка завдала шкоду, майнову шкоду у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 34 401, 49 грн.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 13.03.2023 №2600/23-54, визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, при цьому величина втрати товарної вартості транспортного засобу позивача після дорожньо-транспортної пригоди не встановлювалася. Інші докази також не містять відомостей про визначення втрати товарної вартості транспортного засобу та її розміру. За поясненнями представника позивача він самостійно визначив такий розмір на підставі доказів, наявних у справі.

Суд не може погодитись з такими доводами, оскільки вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу не є тотожною величині втрати його товарної вартості і визначається лише у випадку передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду та унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Відповідно до ч.1-2 ст. 73 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем, не зважаючи на сприяння суду у збирання доказів, зокрема проведенням судової експертизи ,не доведено належними, допустими доказами розмір втрати товарної вартості транспортного засобу, а суд позбавлений можливості самостійно його визначити, в цій частині позову необхідно відмовити.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_4 , суд зазначає, що до відкриття провадження у справі представник позивача подав заяву про залишення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_6 . У заяві про уточнення позовних вимог представник позивача повторно звернувся з позовною вимогою про стягнення моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. з ОСОБА_6 на користь позивача, від якої він відмовився до відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

У справі, що розглядається представник позивача на виконання ухвали суду про залишення позову без руху у зв`язку з несплатою судового збору, просив залишити позов в частині стягнення моральної шкоди з відповідачів без розгляду. Суд відкрив провадження у справі в межах вимог, які позивачем та представником позивача були підтримані до відкриття провадження у справі. Також суд надав відповідачам та третій особі строк для подання заяв по суті в межах позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Натомість представник позивача неодноразово подавав заяви про уточнення позовних вимог, в яких, крім збільшення суми матеріальної шкоди, також повторно заявив вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_4 моральної шкоди.

З таких умов, суд дійшов висновку, що повторний розгляд позову в частині, якій він вирішений при відкритті провадження, не передбачений положеннями ЦПК України та порушував би принцип рівності сторін у справі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити вимогу про стягнення моральної шкоди без розгляду.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд відповідно до положень статей 133, 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладає на сторони пропорційно до задоволених вимог щодо кожного із відповідачів.

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Хорошун О.В. також заявлено про намір подати докази сплати правової допомоги протягом п`яти днів після проголошення рішення, у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, представнику відповідача ОСОБА_4 адвокату Хорошун О.В. необхідно надати строк для подання докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,133,141,259,265,268,273,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) бюро України, про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 9425,96 грн. (дев`ять тисяч чотириста двадцять п`ять гривень 96 копійок).

Позов в частині стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди залишити без розгляду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_3 , понесені судові витрати за оплату правничої допомоги в розмірі 2151,00 грн. (дві тисячі сто п`ятдесят одна гривня 00 копійок)

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 195,31 грн. (сто дев`яносто п`ять гривень 31 копійка).

Представнику відповідача адвокату Хорошун Оксані Володимирівні встановити строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У разі неподання таких доказів заява про вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу залишиться без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.12.2023.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач 1: Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Ю.ЕС.АЙ», , адреса місцезнаходження:04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 4 корп. 6А;

Відповідач 2: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України: , адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Головуючий Л . О . Колісник