Справа № 464/4376/22
пр.№ 2/464/112/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Шманько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про визнання недійсними умов договору,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про визнання недійсним п. 2.3, 5.4 договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №72781442 від 15.08.2022, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 15.08.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір позики №72781442, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав позику у розмірі 6650 грн. на строк 20 днів до 04.09.2022. Відповідно до п. 2.3 договору за користування кредитом передбачено сплату базової процентної ставки 1,99 %. Відповідачем надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладеного договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте позивачу, як споживачу, інформація щодо умов договору надана не була, відсутнє будь-яке письмове підтвердження ознайомлення його з умовами договору. В порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів не виконав встановлені вимоги закону та не надав позивачу відомості, які потрібні при укладенні кредитного договору. В оскаржуваному договорі не вказані ціна та сукупна вартість отриманого кредиту, представниками відповідача не було надано розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, у зв`язку з наведеним реально нарахований відсоток за користування кредитними коштами є значно вищий ніж зазначений працівниками фінансової установи при укладенні договору. Окрім цього, орієнтовний розмір річних відсотків, встановлений п. 2.3 договору, складає 980,55 % є явно несправедливим, порушує принцип доброчесності, що призводить до істотного дисбалансу договірних прави та обов`язків за шкоду споживача. Сума відсотків річних у понад 50 % більшою від суми кредиту, вимога договору щодо сплати окреслених відсотків є непропорційно великою, що в силу п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», як наслідок свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором. Пункт 5.4 договору навіть за наявності спору надає позикодавцю право самостійно і без попередження списувати грошові кошти з рахунку позичальника з використанням відповідних реквізитів електронних платіжних засобів, що є несправедливим та недобросовісним, призводить до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору. Тому з посиланням на відповідні положення ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» просить визнати вказані пункти договору недійсними.

Представник позивач в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. Окрім цього, до суду надійшла відповідь на відзив, у якому зазначив, що договір позики №72781442 від 15.08.2022 є складним і об`ємним документом, що не може бути сприйнятий однозначно пересічним споживачем без відповідної професійної освіти. Позивачу не було роз`яснено у зрозумілій і доступній для нього формі наслідки взятих на себе зобов`язань, зокрема розмір і порядок стягнення відсотків за користування кредитом. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору ні щодо будь-яких встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ні щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної зі сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з позивачем відповідач дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст.11 Закону «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими відповідач. Крім того, незрозуміло, з яких підстав розмір відсотків за користування кредитом збільшується у зв`язку із невиконанням позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту. Такий характер відсотків фактично являє собою захід відповідальності позичальника. Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що в період здійснення в Україні заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій корона вірусної хвороби забороняється підвищення процентної ставки за кредитним договором.

Представник відповідача ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в судове засідання не з`явився, до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у позовних вимогах в повному обсязі. Зазначив, що 15.08.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №72781442, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 6 650 грн. на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника і використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позиви, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Договір укладався дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положення Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільній права та обов`язки майнового характеру. Договір укладено згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти. До моменту укладення договору позичальнику надавалась можливість ознайомитися з умовами Договору та Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на веб-сайті Товариства та підписавши Договір позичальник підтвердив, що ознайомився з ними. На момент укладення договору позивач не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та прийняв надані Товариством грошові кошти. В договорі зазначено про умови надання позики, в тому числі щодо строку, на який видається позика, розміру процентів, вартості позики. Жодних змін до договору не вносилось. Протягом строку позики у позичальника жодних застережень та претензій щодо умов позики та її погашення не виникало. Зазначив, що між товариством та позичальником раніше неодноразово укладались договори позики в електронному вигляді Вважають, що твердження позивача про ненадання йому інформації про споживчий кредит не відповідає дійсності. Жодних додаткових витрат, які пов`язані із отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, товариством відносно позивача не нараховувалось та відповідно не застосовувалось. Також вказують, що Товариство не порушувало Закон України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування», оскільки договором позики, укладеним із позивачем, не передбачено стягнення неустойки за невиконання взятих на себе позичальником зобов`язань. Позичальнику нараховуються виключно проценти за користування позикою, які за своєю природою не є компенсацією. Так, відповідно до умов договору, розмір процентів за користування позикою становить 926,35 грн., що у свою чергу є 13,93 % від суми отриманої позики.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.08.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики №72781442, пункт 2 якого містить параметри та умови позики, а саме: сума позики, які позикодавець зобов`язується передати позичальнику 6650 грн на строк 20 днів з базовою процентною ставкою 1,99 % в день. Останній день повернення позики 04.09.2022, знижена процентна ставка 0,6965%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 1,99% в день, пеня 2,70% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 980,55%, орієнтовна загальна вартість позики 7 576,35 грн.

Відповідно до п. 5.4 договору позичальник доручає позикодавцю ініціювати списання коштів з відповідного банківського рахунку позивальника із використанням реквізитів електронних платіжних засобів, що були зазначені позичальником при отриманні/поверненні позики, сплаті процентів, та направляти їх в рахунок виконання зобов`язання позичальника за договором. Списання можу бути ініційовано з дати повернення позики, що визначена договором, та здійснюватися за необмежену кількість разів, але у формі фактичної заборгованості за договором станом на дату повернення позики. Позичальник розуміє та догоджується, що списання на користь позикодавця здійснюється відповідно до порядку повернення позики та сплати процентів згідно умов договору.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що на сайті товариства ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення Договору йому зрозумілі.

Договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором

До укладення договору між сторонами позичальнику надано інформацію відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» у виді Паспорта позики, що містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту та також інші важливі правові аспекти. В пункті 7 Паспорта позики вказано, що споживач має право відмовитися від договору позики протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених умовами договору та Законом України «Про споживче кредитування».

Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням вищевказаного кредитного договору, регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За змістом положень ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі; кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Приписами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Із аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, № 2542 від 20.10.2015 зареєстровано як фінансова установа з провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що підтверджується копіями свідоцтва від 20.10.2015.

Оскільки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» є фінансовою, а не банківською установою, а тому здійснює свою діяльність відповідно до законодавства про фінансові послуги, а щодо укладення електронних правочинів згідно з Закону України «Про електронну комерцію», який є спеціальним законом.

Згідно зі ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». До договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

За змістом положень статті 230 ЦК України наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, тобто, в даному випадку позивач.

Крім того, умовами договору п. 8 передбачено право позичальника протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця до закінчення вказаних 14 календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу кредитодавця.

Разом з тим, позивач вказаним правом не скористався та із заявою про відмову від договору до відповідача не звертався, оскільки доказів про вчинення таких дій суду не надав. Зазначена обставина свідчить про те, що позивач погодився із умовами на яких отримав кредит.

Окрім того, як видно із наданих відповідачем копій договорів від 22.07.2022, 02.08.2022, 06.08.2022, 12.08.2022, 13.08.2022 позивач до укладення опорюваного договору неодноразово користувався кредитними послугами відповідача на аналогічних умовах, і умови вказаних договорів ним були виконані.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_2 не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту та обставин ведення відповідачем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нечесної підприємницької діяльності та порушення прав як споживача фінансової послуги, існування істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків, в зв`язку з чим посилання позивача на недобросовісність дій відповідача є безпідставними.

Окрім цього, оскільки оспорюваний кредитний договір укладений строком на 20 днів, відтак на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування».

Зміст укладеного між сторонами кредитного договору вказує на те, що позивач ознайомився з ним та необхідною інформацією щодо суті фінансової послуги, сукупної вартості кредиту, повністю зрозумів усі умови договору та зобов`язався їх неухильно виконувати. Відтак, істотні умови вказаного кредитного договору погоджені між сторонами в порядку й спосіб, передбачені чинним законодавством, та відповідають внутрішній усвідомленій волі позивача.

Враховуючи наведене, у задоволені позову необхідно відмовити.

На підставі статей 202, 203, 204, 207, 208, 215, 633, 1054, 1055 ЦК України та керуючись 2, 81, 89, 141, 247, 263 265 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про визнання недійсними умов договору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.