Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/429/23
Номер проведження 2/508/196/23
У Х В А Л А

21 грудня 2023 року смт.Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Корсаненкова О.О., розглянувши заяву представника відповідача адвоката Клепикова Максима Сергійовича про відвід судді у цивільній справі № 508/429/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

установила:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.06.2021 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1799, відповідно до умов якого останній отримав у позику грошові кошти в сумі 2 042 200, 00 доларів США, зі строком повернення до 22.10.2021 року. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав у повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманої позики. До того ж, 12.01.2022 року позивач направляв на адресу позичальника претензію, в якій вимагав повернути грошові кошти за договором позики. Однак, останній не звернув уваги на дану претензію та заборгованість не погасив. У зв`язку з тим, що борг відповідачем не повернуто, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 2 042 200, 00 доларів США та 3% річних, що за його розрахунками складає 94 668, 56 доларів США, а також судові витрати. Крім того, просить визначити, що у випадку якщо зобов`язання визначене цим рішенням суду буде виконуватися в гривні, то курс до долару США повинен визначатися станом на день фактичного виконання або часткового виконання зобов`язання.

Ухвалою суду від 24.05.2023 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання.

Підготовче судове засідання від 21.06.2023 року було відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача.

06.07.2023 року підготовче судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 для надання часу для подання відзиву на позовну заяву.

17.07.2023 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позов.

17.08.2023 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив.

22.08.2023 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про витребування доказів. та заява про виклик свідків.

23.08.2023 року підготовче судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача ОСОБА_3

04.09.2023 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшли заперечення.

Ухвалою суду від 20.09.2023 року було зупинено провадження у цивільній справі № 508/429/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики на час проведення медіації на строк до 01.12.2023 року.

Ухвалою суду від 06.12.2023 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 19.12.2023 року справу було призначено до судового розгляду по суті.

21.12.2023 року представник відповідача ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід судді Миколаївського районного суду Одеської області Корсаненкової Олени Олександрівни від розгляду зазначеної справи, посилаючись на положення п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України. В обґрунтування заяви зазначає, що 19.12.2023 року після проведення судового засідання по даній справі у відповідача з`явились сумніви у неупередженості та об`єктивності головуючої судді. Так, предметом розгляду справи є стягнення заборгованості за договором позики. Відповідач у своїх доводах наголошував на визначенні договору позики від 22.06.2021 року удаваним, тобто таким що був укладений не з метою отримання позикових коштів, а з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором зобов`язання від 22.06.2021 року та угоди щодо зобов`язання про компенсацію (Deed of indemnity). Таким чином, з метою доведення наявності правовідносин між позивачем та відповідачем, які є основним зобов`язанням, відповідачем було заявлено клопотання про виклик свідків. До того ж, відповідач, зокрема, наголошував на тому, що грошові кошти за договором позики не передавались та не повинні були передаватись. Виходячи з норм цивільного законодавства, відповідач мав намір довести, що такі кошти не могли реально бути передані (перераховані) позивачем у зв`язку з їх відсутність у останнього. З цією метою відповідачем було заявлено клопотання про витребування доказів від Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України, Державної податкової служби України. На думку відповідача, головуюча суддя висловила думку та завчасно визначила надані відповідачем докази та пояснення неважливими для судового розгляду та у задоволенні вказаних клопотань відмовила. З урахуванням того, що позиція відповідача ґрунтується саме на удаваності договору позики та існуванню інших договірних правовідносин з позивачем, вважає, що головуюча суддя є упередженою та необ`єктивною по відношенню до відповідача.

Відповідно до положень ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першоюстатті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заявлений відповідачем відвід є необґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Із заяви про відвід вбачається, що представник відповідача ОСОБА_4 не згоден з процесуальними діями судді під час проведення підготовчого судового засідання.

Твердження, якими представник відповідача вмотивовує заяву про відвід, фактично зводяться до незгоди із процесуальним рішенням ухвалами, постановленими без виходу суду до нарадчої кімнати, про відмову у задоволенні поданих останнім клопотань, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Заявником не наведено доводів на підтвердження заінтересованості судді, упередженості або необ`єктивності судді у результаті розгляду справи.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що заявлений відвід судді Корсаненковій О.О. є необґрунтованим та не вбачає підстав для його задоволення, а тому дійшов висновку про необхідність вирішення цього питання іншим складом суду в порядку ч.3 ст.40 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 39-41, 260, 261, ЦПК України, суддя

ухвалила:

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Миколаївського районного суду Одеської області Корсаненковій Олені Олександрівні у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики визнати необґрунтованою.

Передати заяву представника відповідача ОСОБА_4 про відвід судді у цивільній справі № 508/429/23 на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА