справа № 492/850/23
провадження № 2/492/521/23
УХВАЛА

про залишення заяви про збільшення позовних вимог без руху

20 грудня 2023 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши питання прийняття до розгляду уточненої позовної заяви представника позивачки за первісним позовом адвоката Петрова Володимира Степановича про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації, -

встановив:

В провадженні Арцизького районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації.

11 грудня 2023 року до суду надійшла заява представника позивачки за первісним позовом адвоката Петрова В.С. про уточнення первісного позову, зі змісту якої вбачається, що заявник збільшує позовні вимоги, а саме: просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , придбану 21 жовтня 1999 року, зареєстровану за ОСОБА_2 , вартістю 25000,00 дол. США; двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 32000,00 дол. США; автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 216 CDI», 2009 року випуску, об`єм двигуна 2143 куб.м., зареєстрований 13 серпня 2013 року за ОСОБА_2 , вартістю 15000,00 дол. США; автомобіль марки «FIAT DUCATO», 2000 року випуску, об`єм двигуна 1905 куб.м., зареєстрований 20 липня 2006 року за ОСОБА_2 , вартістю 3000,00 дол. США; автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1600 куб.м., зареєстрований 23 листопада 2004 року за ОСОБА_2 , вартістю 5000,00 дол. США та поділити їх в рівних частках, визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 32000,00 дол. США, автомобіль марки «FIAT DUCATO», 2000 року випуску, об`єм двигуна 1905 куб.м., зареєстрований 20 липня 2006 року за ОСОБА_2 , вартістю 3000,00 дол. США, автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1600 куб.м., зареєстрований 23 листопада 2004 року за ОСОБА_2 , вартістю 5000,00 дол. США.

Питання про прийняття до провадження заяви представника позивачки за первісним позовом суд розглядає без повідомлення учасників справи, оскільки їх участь в розгляді зазначеної заяви не є обов`язковою, у зв`язку з чим судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вирішуючи питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог дійшов висновку, що зазначена заява подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, тобто встановлені обставини, які не дають суду підстави прийняти заяву про збільшення позовних вимог, а які дають підстави для надання представнику позивачки за первісним позовом строку для усунення недоліків заяви, без усунення яких не можливо прийняти до провадження заяву про збільшення позовних вимог.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до п. 3, п. 6 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви щодо питань, які виникають під час судового розгляду; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 910/18802/17 процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог, тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК. Збільшено чи зменшено може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 серпня 2020 року по справі № 911/2139/19 та постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року по справі № 405/3360/17

Таким чином, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, суд, виходячи зі змісту уточнення до первинного позову, а також змісту раніше поданої позовної заяви розцінює її як заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК). Дійсна вартість майна підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно або балансовою довідкою юридичної особи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Збільшуючи позовні вимоги представник позивачки за первісним позовом зазначив ціну позову у розмірі 724500,00 грн., що згідно доводів заяви про збільшення позовних вимог та доказів, долучених до заяви, є вартістю двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , однак дійсну вартість (на дату подання позову до суду) спірного майна представник позивачки за первісним позовом не зазначив та до ціни позову не включив.

З викладеного вбачається, що представнику позивачки за первісним позовом слід визначити ціну позову, обумовлену дійсною вартістю всього майна на час подання заяви про збільшення позовних вимог до суду (в якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності).

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, однак представник позивачки в заяві про збільшення позовних вимог не зазначає доказів: підстави придбання майна; наявності шлюбного договору або іншої угоди про поділ майна подружжя (сторони можуть домовитися про можливий порядок поділу майна, у тому числі і в разі розірвання шлюбу ч. 3 ст. 97 СК України).

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 3 статті 176 ЦПК України передбачено, що у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Згідно з п/п 1 п. 1 ч. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З викладеного вбачається, що представнику позивачки за первісним позовом слід визначити та зазначити ціну позову, виходячи з дійсної ринкової вартості спірного майна на момент звернення до суду з заявою про збільшення позовних вимог, з наданням суду доказів сплати судового збору, сплаченого враховуючи вірну ціну позову.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставки судового збору встановлюється у таких розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, представниця позивачки додатково збільшує позовні вимоги шляхом пред`явлення вимоги майнового характеру, однак до заяви про збільшення розміру позовних вимог представницею позивачки не надано документа на підтвердження сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Крім того, звертаючись з заявою про збільшення позовних вимог, представник позивачки за первісним позовом не обґрунтував підсудність справи Арцизькому районному суду Одеської області.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна тощо.

Відповідно ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Якщо повязані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Із змісту позовних вимог вбачається, що такі стосуються у тому числі визнання права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 32000,00 дол. США, тобто на нерухоме майно, на яке поширюється правило про виключну підсудність, а саме: місцезнаходження майна, що за адміністративно-територіальним поділом не відноситься до Арцизького районного суду Одеської області, а відноситься до територіальної юрисдикції Овідіопольського районного суду Одеської області.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Тому представнику позивачки за первісним позовом необхідно надати суду докази на підтвердження наявності умов, за яких справа має бути розглянута Арцизьким районним судом Одеської області.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Отже, перелічене вище дає суду підстави зробити однозначний висновок, що заява про збільшення позовних вимог подана представником позивачки за первісним позовом з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема, вищезазначених недоліків, що унеможливлює вирішення питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд вважає за необхідне попередити позивачку за первісним позовом, що у випадку невиконання вимог, встановлених статями 175, 177 ЦПК України, і не усунення зазначених недоліків заяви про збільшення позовних вимог у встановлений законом п`ятиденний строк з дня отримання копії наявної ухвали, судом будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 13 ст. 187, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, тобто заява про збільшення позовних вимог буде залишена без розгляду.

Крім того, в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що якщо порушення правил статей 175, 177 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України.

Спосіб усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог полягає в поданні заяви про збільшення позовних вимог у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 175, 176, 247, 258-260 ЦПК України, суддя,

постановив:

Заяву представника позивачки за первісним позовом адвоката Петрова Володимира Степановича про збільшення позовних вимог - залишити без руху.

Повідомити позивачку за первісним позовом про необхідність виправити зазначені недоліки заяви про збільшення позовних вимог у встановлений 5 (п`яти) денний строк з дня отримання її копії і роз`яснити, що інакше заява про збільшення позовних вимог буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.