Справа № 727/5800/23
Провадження № 2-др/727/100/23
У Х В А Л А

22 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Журат І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , заінтересована особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про усунення перешкод, щодо участі батька у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2023 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено такі способи участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_3 у присутності психолога до часу надання висновку психолога про відновлення взаємодії та контакту між батьком та сином: - один раз на тиждень першої суботи та третьої неділі кожного місяця з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері дитини, за адресою проживання батька, шляхом передачі йому дитини за місцем проживання дитини, з обов`язковим поверненням дитини матері за місцем її проживання, з можливістю систематичних побачень тата із сином наодинці під час сумісного відвідування парків, кіно, ігрових майданчиків та інших культурно-масових заходів, з врахування стану здоров`я дитини; - за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 , один раз на тиждень в робочі дні, терміном не менше двох годин (з урахуванням графіку занять) для відвідування додаткових спортивних занять, з урахуванням режиму дня ОСОБА_3 ; у день народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного року з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. або з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. за місцем проведення святкування або іншому узгодженому з ОСОБА_1 місці, якщо святкування відбуватиметься в інший час чи день. У випадку виїзду дитини 16 липня за межі Чернівецької області чи України, зустріч з дитиною переноситься на наступний день після повернення в місто Чернівці за місцем проживання дитини, з врахування стану здоров`я дитини; - у святкові і неробочі дні (Новий рік, Різдво Христове, Пасха, День Конституції України, День Незалежності України) терміном не менше трьох годин з правом забирати дитину за місцем проживання батька, з врахування стану здоров`я дитини; - п`ятихвилинне спілкування з дитиною один раз на день особисто засобами телефонного зв`язку матері чи її рідних, що перебувають в цей час з дитиною, з врахуванням розпорядку дня дитини, що не передбачають безпосередньо фізичного спілкування між батьком та сином. Зобов`язано ОСОБА_1 за два дні до зустрічі ОСОБА_2 із сином ОСОБА_3 , відповідно до графіку, надавати повну інформацію щодо: фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання будь-яких змін, повідомляти його про це особисто засобами телефонного зв`язку або за місцем його проживання, не пізніше наступного дня після настання таких змін. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Представником відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 19.12.2023 року до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат. В обґрунтування заяви зазначила, що до початку судових дебатів було повідомлено про намір подати заяву про винесення додаткового рішення. До заяви додано рахунки на оплату правової допомоги. Тому просила прийняти рішення, яким стягнути з позивача судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог, а саме 70 відсотків від розміру понесених витрат на оплату правової допомоги.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

За приписами ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, наведені процесуальні норми вказують на те, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24 січня 2023 року у справі № 922/4022/20.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

З матеріалів справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір про надання правничої допомоги №1-06/07-2023 від 06 липня 2023 року.

Проаналізувавши зміст відзиву на позов, судом встановлено, що він не містить орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу.

Відповідно до частин першої-другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 зроблено висновки про те, що надання попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у їх стягненні, якщо такий розрахунок попередньо (з першою заявою по суті спору) не надавався, оскільки закон використовує термін «може» відмовити, а не «відмовляє». Для цього суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернувся до суду, їх значення для заявника.

30.10.2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Куцак О.М. надійшла заява про те, що відповідачка залишає за собою право надати заяву про винесення додаткового рішення щодо відшкодування понесених нею судових витрат (а.с. 91).

04.12.2023 року Шевченківським районним судом м. Чернівці ухвалено рішення по суті спору та проголошено його вступну і резолютивну частини (а.с.113).

В судовому засіданні під час проголошення вступної і резолютивної частини відповідачка та її представник були присутні, що підтверджується протоколом судового засідання від 04.12.2023 року (а.с. 112).

А тому, суд робить висновок, що заява про винесення додаткового рішення про відшкодування судових витрат та відповідні докази понесених витрат, направлені на електронну адресу суду 19.12.2023 року, подані з порушенням передбаченого ч.8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденного строку. Даний строк обраховується не з моменту отримання учасником справи копії повного судового рішення, а саме з моменту його ухвалення.

Верховний Суд у постанові від 09.08.2023 року по справі №348/1532/19 зазначив, що заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань. Тож подання учасником справи заяви про розподіл судових витрат потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) із процесуальних питань.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої, восьмої ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами частин першої, третьої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, заявник повинна була подати докази на підтвердження понесених витрат після ухвалення рішення від 04 грудня 2023 року протягом 5 днів, однак такі докази надала суду через 15 днів, хоча процесуальним законом визначено строк тривалістю 5 днів. Жодних заяв про поновлення пропущеного строку та доказів поважності пропущеного строку на подачу заяви суду не подано. А тому заяву про винесення додаткового рішення необхідно залишити без розгляду, оскільки докази, подані заявником поза межами встановленого законом строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,4, 7, 76-81, 135, 137, 141,258-260, 263, 270, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , заінтересована особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про усунення перешкод, щодо участі батька у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя :