КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Кулікової С.В., Сушко Л.П.,

при секретарі: Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мацко Максима Анатолійовича - представника ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації прав власності, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив:

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 38,2 кв.м., житловою площею 21,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, проведену державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №50523673 від 27.12.2019 року;

визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради, прийняте на ХІ сесії VІІІ скликання №115/9194 від 28.07.2020 року «Про приватизацію» громадянкою ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 38,2 кв.м., житловою площею 21,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, проведену державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Клішиним Д.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №60193569 від 06.09.2021 року;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 0,0463 га (кадастровий номер 800000000:69:179:0027) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, проведену державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Черняком А.Л. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №55937298 від 25.12.2020 року;

скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0463 га (кадастровий номер :69:179:0027) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код КВЦПЗ - 02.01) за адресою: АДРЕСА_1

Разом з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій представник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на не рухоме майно відповідачки ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивач успадкував від своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/9 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом П`ятого Київського нотаріального округу Гриценко О.В.

Вказував, що після отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом №8-782 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року до нього звернулась ОСОБА_3 , яка зазначила, що успадковане нерухоме майно позивача належить саме їй на праві особистої приватної власності, та знаходиться на приватизованій нею земельній ділянці.

Пізніше, як стало відомо позивачу, відповідач ОСОБА_3 у незаконний спосіб, без відповідних правовстановлюючих документів, оформив право власності на неіснуючий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за неіснуючою адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого незаконного набуття у власність земельної ділянки, яка належить територіальній громаді.

Представник зазначав, що відповідно даних Реєстру адрес у м. Києві не зафіксовано відомості про документи щодо присвоєння поштової адреси, а Солом`янською районною у

м. Києві державною адміністрацією не видавалось розпорядження щодо присвоєння чи зміни адреси об`єкта нерухомості на АДРЕСА_1 .

Рішенням Київської міської ради №115/9194 від 28.07.2020 року передано у власність відповідачу ОСОБА_3 земельну ділянку (кадастровий номер №800000000:69:179:0027) для будівництва і обслуговування неіснуючого житлового будинку за неіснуючою адресою: АДРЕСА_1 .

Так, на незаконно приватизованій земельній ділянці знаходиться частина успадкованого нерухомого майна позивача, а саме: сарай в літері В1, площею 21.9 кв.м., огорожі №5-6, ворота №7, група приміщень №1 (№1-6) загальною площею 33,9 кв.м. будинку садибного типу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також представник зазначає, що відповідно інформаційної довідки №295662679 від 21.01.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач ОСОБА_3 передала у власність відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2021 №1333, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Клішиним Д.А., незаконне домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, відповідно інформаційної довідки №295664236 від 21.01.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач ОСОБА_3 передала у власність відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 25.12.2020 року №736, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Черняк А.Л., незаконно приватизовану земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначав, що на момент подачі позову відповідач ОСОБА_1 вимагає від позивача негайного звільнення успадкованого нерухомого майна позивачем та вивезти речі з нього, зазначивши, що у разі не виконання даної вимоги, відповідач ОСОБА_1 зруйнує таке майно.

Вказував, що відповідач ОСОБА_1 , як власник незаконно приватизованої земельної ділянки та незаконного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , може здійснити їх відчуження, що значно ускладнить відновлення порушених прав позивача, та буде підставою для ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме:

- житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, об`єкт житлової нерухомості: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 38,2, житлова площа (кв.м): 21,2. Кадастровий номер: 800000000:69:179:0027. Адреса: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000 Опис об`єкта: Загальна площа 0,0463 га. Кадастровий номер: 800000000:69:179:0027. Адреса: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі адвоката Мацко М.А. - представника ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні скарги відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що подання даного позову та заяви про забезпечення позову є черговою спробою заволодіння чужим майном шляхом введення суду в оману.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 - представник ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Зазначає, що позивач надав достатні та допустимі докази на підтвердження обставин, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду першої інстанції по справі №760/10952/22, а обраний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив зі співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами та вважав обґрунтованими вимоги представника позивача щодо накладення арешту на нерухоме майно відповідача, оскільки за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За постановою Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Встановлено, що предметом позову є скасування державної реєстрації прав власності.

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №295662679 від 21.01.2022 року ОСОБА_1 належить на праві власності майно, а саме: житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, об`єкт житлової нерухомості: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 38,2, житлова площа (кв.м): 21,2. Кадастровий номер: :69:179:0027. Адреса: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000 Опис об`єкта: Загальна площа 0,0463 га. Кадастровий номер: :69:179:0027. Адреса: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи подану заяву, суд взяв до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходив з висунутих у цій справі позовних вимог, а відтак, суд на даній стадії прийшов до вірного висновку, що невжиття таких заходів, як накладення арешту на майно, може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, а також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет та ціну позову, суд першої інстанції, з яким погоджується і апеляційний суд, вірно вважав обґрунтованими вимоги представника позивача щодо накладення арешту на нерухоме майно відповідача, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги адвоката Мацко М.А. - представника ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Мацко Максима Анатолійовича - представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: