Справа № 309/5271/23
Провадження № 2/309/1033/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого судді Кемінь В.Д.

за участю секретаря судового засідання Плиска А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст Закарпатської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зацікавлена особа: Хустська державна нотаріальна контора про визнання особи такою, що не прийняла спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 , про що 30.11.2021 р. зроблено актовий запис № 1044 у Хустському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано Франківськ) та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 30.11.2021р. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами зареєстровано у рівних частках та належать ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частині на праві приватної власності будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . А також за час шлюбу ОСОБА_1 16.05.2019 р. було придбано квартиру, згідно договору купівлі продажу від 16.05.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Гелеван С.І., за адресою АДРЕСА_2 , яка відноситься до спільно нажитого майна. Після смерті дружини ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на 1/2 частки у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 та будинок АДРЕСА_1 . Заповіту після себе ОСОБА_3 не залишила, спадкоємцями першої черги за законом після її смерті залишились позивач, ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 . 11.12.2021року, за заявою позивача, Хустською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 68830069 за ОСОБА_3 . Дочка ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини, у встановлений строк не подавала, та не претендує на спадкове майно за померлою матір`ю. Син ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак у вказаному будинку не проживає, так як ще у 2000 році виїхав на постійне проживання до Угорщини, там закінчив школу, ВУЗ, влаштувався на роботу та проживає там по сьогодні. З 2018 року на територію України взагалі не приїжджав. Таким чином, із заявою про прийняття спадщини за ОСОБА_3 звернувся лише позивач, ОСОБА_1 . 14.08.2023р. позивач звернувся до Хустської державної нотаріальної кантори для оформлення спадщини, однак отримав відмову в оформленні свідоцтва про право на спадщину, оскільки, на думку державного нотаріуса, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняло дві особи: позивач, ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , який був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем на день смерті. Водночас, відповідач ОСОБА_2 з 2000 року і на день смерті спадкодавця постійно проживав і проживає в Угорщині і вважається таким, що не прийняв спадщину у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України . Разом з тим, позивач зазначає, що реєстрація відповідача по справі ОСОБА_2 за місцем проживання спадкодавця, в даному випадку не є свідченням прийняття спадщини, оскільки останній з 2000 року не проживає за вказаною адресою, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 31.10.2023 року даний позов залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 17.11.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача адвокат Поковба Т.В. в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення.

Представник Хустської державної нотаріальної контори в особі завідувача Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заперечень щодо задоволенні позивних вимог немає, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 СТ.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у справі, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області за актовим записом №1044.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 29.03.1986 року, Стеблівською сільською радою Хустського району Закарпатської області за актовим записом №15, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що 08.09.1979 року виконавчим комітетом Стеблівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, зареєстровано шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 12.07.2017 року Хустським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №24.

11.12.2021 року за заявою позивача Хустською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №68830069 за ОСОБА_3 . Дочка ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подавала, та не претендує на спадкове майно за померлою матір`ю.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами зареєстровано у рівних частках та належать ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частині на праві приватної власності будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . А також за час шлюбу ОСОБА_1 16.05.2019 р. було придбано квартиру, згідно договору купівлі продажу від 16.05.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Гелеван С.І., за адресою АДРЕСА_2 , яка відноситься до спільно нажитого майна.

Відповідно до листа-роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.11.2023 року за №445/01-16 року, державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілу частку житлового будинку після смерті ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах спадкової справи міститься інформація щодо наявності ще одного спадкоємця за законом, а саме сина позивача ОСОБА_2 , який був зареєстрований з померлою за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Хустської міської ради від 27.09.2023 року за №1737/02-22, разом з ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, вже більше десяти років за вказаним місцем реєстрації фактично не проживав. Вказане також підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 26.09.2023 року виданого депутатом Хустської міської ради Лукач В.В.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.

Дослідженими судом доказами підтверджено факт постійного непроживання відповідача ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації протягом більш ніж десяти років, в тому числі станом на 27.11.2021 року - день смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього (до 11.12.2021 року), протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подав, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину.

Згідно ст.1298 ЦК України - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10-12, 81, 133, 223, 263-265, 280-282, ЦПК України, на підставі ст. ст.1216, 1223, 1261, 1268, 1298, 1300 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що не прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.