УХВАЛА

Іменем України

"11" грудня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Адамович О.Й., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом відповідно до змісту якого просять визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 , який посвідчений 28.04.2023 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.

У позовній заяві позивачі посилаються на вимоги частини 1 статті 30 ЦПК України, якою визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частина перша статті 30 ЦПК України передбачає, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Позивачі звертаючись до суду з позовною заявою та визначаючи підсудність справи за Корольовським районним судом м. Житомира вказують, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, матеріали позовної заяви не містять будь-яких доказів входження до складу спадщини нерухомого майна власником якого був померлий ОСОБА_4 , в тому числі того, яке б розташувалося на території Корольовського району м. Житомира.

За вказаних обставин вирішуючи питання можливості прийняття до провадження справи слід керуватися загальними правилами підсудності.

Як вбачається з відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що дана цивільна справа відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України має бути передана до належного суду, а саме до Богунського районного суду міста Житомира, тобто для розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 30, 31, 260, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним разом із доданими до неї документами передати на розгляд до Богунського районного суду м.Житомира за підсудністю.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. Й. Адамович