П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Київ

Справа №759/18228/22

Провадження № 22-ц/824/9561/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторониправи: позивач Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого

2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , та отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) на підставі договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у газеті «Хрещатик», на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.

Відповідач, в порушення умов договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг не виконала належним чином, внаслідок чого розмір заборгованості відповідача за надані житлово-комунальні послуги складає у загальному розмірі 29 170,80грн.

ПрАТ «АК «Київводоканал» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за житлово-комунальні послуги за період із 01 серпня 2014 року по

31 жовтня 2022 року в сумі 29 170,80 грн, інфляційних втрат в сумі 13 179,13 грн,

3 % річних в сумі 2 336,05 грн, заборгованості за внесення плати за абонентське обслуговування та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09січня 2023 року відкрито провадження у даній справі за позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» довідку, витяг та або інший документ, що підтверджує право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2023 року

позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі

29 170,80 грн, інфляційні втрати у розмірі 9 715,93 грн, 3 % річних у розмірі 1 860,03 грн та судові витрати по справі у розмірі 2 158,47 грн, а всього стягнено - 41 231,23 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що в порушення умов договору та вимог, що передбачені нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період із серпня 2014 року по жовтень

2022 року послуг з водопостачання та водовідведення відповідачка не виконала належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 29 170,80 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку. З огляду на те, що відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми відповідно до статті 625 ЦК України за період з 17 березня 2020 по 31 жовтня 2022 року, протягом якого штрафні санкції не нараховуються, оскільки на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України від 17 березня 2020 року№ 530-ІХ«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

02 травня 2023 року ПрАТ «АК «Київводоканал» подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого

2023 рокув частині відмови у стягненні 3 % річних у розмірі 476,02 грн, інфляційних втрат у розмірі 3 463,20 грн за період з 17 березня 2020 року до 31 жовтня 2022 року та судових витратах у розмірі 322,53 грн та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Законом України від 17 березня 2020 року № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Проте вказаним законом не заборонено нараховувати та стягувати компенсаційні втрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 02 травня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04травня 2023 року клопотання ПрАТ «АК «Київводоканал» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року задоволено та поновлено його.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «АК «Київводоканал» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого

2023 року у справі за позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Витребувано з Святошинського районного суду м. Києва матеріали справи

№ 759/18228/22 за позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 44 685,98 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268400,00 грн).

А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року

оскаржується в частині позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за період з 17 березня 2020 року по

31 жовтня 2022 року.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року не оскаржується, а тому відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Установлено, що ОСОБА_1 з 18 жовтня 2007 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від

23 лютого 2023 року ОСОБА_1 є співвласницею квартири

АДРЕСА_2 .

05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення

(з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (а. с. 11).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами

з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.

Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Від ОСОБА_1 на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору не надходило.

Таким чином, ОСОБА_1 , отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Установлено, що в порушення умов договору та вимог, що передбачені нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період із серпня 2014 року по жовтень 2022 року послуг з водопостачання та водовідведення відповідачка не виконала належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість

у розмірі 29 170,80 грн, яка стягнена судом.

Рішення Святошинського районного суд ум. Києва від 24 лютого 2023 року в цій частині позивачем в апеляційному порядку не оскаржується.

Крім заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, ПрАТ «АК «Київводоканал» також просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь інфляційні втрати в сумі 13 179,13 грн та 3 % річних в сумі 2 336,05 грн нараховані відповідно до статті 625 ЦК України за період з 01 серпня 2014 року по 31 жовтня 2022 року.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від

16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК).

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року

у справі № 6-2023цс15).

З огляду на те, що відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц. Атому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є правильним.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби

(СОVID-19)» (Закон № 530-ІХ від 17 березня 2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року

№ 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» зі змінами, з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 зі змінами,

з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2023 року установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі-COVID-19), на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що нарахування та стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат за період

з 17 березня 2020 року по 31 жовтня 2022 року (період заявлений позивачем) не здійснюється в силу імперативної вказівки закону.

Аргументи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ПрАТ «АК «Київводоканал»без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року

в частині вирішення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за період з 17 березня 2020 року по 31 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна