УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 161/21756/21

провадження № 61-17549ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. 0. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на постанову Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Данилюк В. А., Здрилюк О. І., у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгеніївна, про визнання права власності на спадкове майно, стягнення грошової компенсації та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_8 , через свого законного представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик О. Є., про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , який є батьком ОСОБА_1 .

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з майна, що належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, а саме:

1) житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

2) земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4456;

3) земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:2738;

4) земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4520;

5) земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4489;

6) автомобіля Lexus RX, НОМЕР_1 .

Вказане майно належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя, як набуте у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 , однак титульним його власником була записана саме ОСОБА_4 .

Позивач зазначав, що 16 листопада 2021 року ОСОБА_4 передала будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:4456, в іпотеку ОСОБА_5 , і за результатом звернення стягнення на це майно, воно наразі належить останній.

Законний представник позивача зазначав, що позбавлені можливості оформити свої спадкові права, оскільки всі оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у ОСОБА_4 , частина майна безпідставно вибула з його власності у чуже незаконне володіння ОСОБА_5 .

Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визначити, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на:

- житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4456;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:2738;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4520;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4489;

- автомобіль Lexus RX, НОМЕР_1 ,

становить 1/2;

2) визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті спадкодавця право власності на 1/8 частки:

- житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4456;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:2738;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4520;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4489;

3) стягнути з відповідача-1 на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/8 частки автомобіль Lexus RX, НОМЕР_1 , що становить 169 390,25 грн.

4) витребувати з чужого незаконного володіння відповідача 1/8 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4456.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Ухвалено визнати за ОСОБА_10 в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_9 право власності на 1/8 частки: - земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:2738; земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4520; земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4489. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/8 частки автомобіля Lexus RX, НОМЕР_1 , що становить 169 390,25 грн. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 1/8 (одну восьму) частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:4456. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що все спірне майно було набуте подружжям спадкодавця та відповідача-1 за час зареєстрованого між ними шлюбу, на підставі оплатних договорів, враховуючи відсутність з боку відповідача-1 будь-яких доказів того, що таке майно відноситься до складу її особистої приватної власності, тому все спірне майно дійсно входило до складу їх спільної сумісної власності.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 7 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 7 500 грн.

Постановою Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. В позові ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 , відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивач не залучив всіх співвідповідачів, які також є спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 , права і обов`язки яких зачіпаються поданим до суду позовом, що, в свою чергу, унеможливлює встановлення всіх обставин справи та об`єктивне вирішення спору

ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_2 08 грудня 2023 року через систему «Електронний Суд» подали до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника ОСОБА_3 , на постанову Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою, на якій подається касаційна скарга, особами, які подали касаційну скаргу, зазначають неправильне застосування норм матеріального права та порушенням судом норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц. Зокрема, не взято до уваги та не враховано змісту заявлених позовних вимог, а саме щодо визначення частки спадкодавця у об`єктах рухомого/нерухомого майна, які мають статус спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з невизнанням/ненаданням приватним нотаріусом йому статусу спадкового майна в межах спадкової справи. Також не було враховано, що неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залучені до розгляду справи як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, зокрема своєї матері - ОСОБА_4 , яка залучена до участі у справі як відповідач, та є їх законним представником. ОСОБА_4 приймала участь у справі як відповідач шляхом самопредставництва (подаючи/заявляючи процесуальні заяви, клопотання та інші документи), а також через представника, адвоката, в порядку надання правничої допомоги. За таких обставин, участь у справі як відповідача, законного представника неповнолітніх - матері ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у повній мірі гарантувало захист прав та інтересів вказаних спадкоємців.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що за час зареєстрованого між спадкодавцем та ОСОБА_4 шлюбу було набуто майно, яке оформлене на дружину, а саме: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який набутий у власність як новостворене майно на підставі свідоцтва про право власності від 16 липня 2015 року; земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:4456, яка набута у власність на підставі договору купівлі-продажу від 18 листопада 2011 року; земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:2738, яка набута у власність на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 2013 року; земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:4520; земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:4489; автомобіль Lexus RX, НОМЕР_1 , який набутий у власність 03 грудня 2019 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Автомобіль Lexus RX, НОМЕР_1 , вибув з власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 18 листопада 2021 року №2112-11/2021.

Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , разом із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:4456, 16 листопада 2021 року було передано в іпотеку ОСОБА_5 , яка у зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 своїх грошових зобов`язань, набула у власність вказане майно на підставі статті 36 Закону України «Про іпотеку» в позасудовому порядку. Наразі власником цього майна значиться саме ОСОБА_11 .

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 , як законний представник ОСОБА_1 , пред`явила позов до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину, залучила як третіх осіб.

Предметом заявленого позову є визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_9 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 350/1862/19 (провадження № 61-5000св21) зазначено, що:

«пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року в справі № 501/672/16-ц (провадження № 61-14670св21) вказано, що:

«у справах про визнання права на частку в спільній частковій власності чи права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Спір виник стосовно спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позов ОСОБА_1 пред`явлено у тому числі й до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, яка є неналежним відповідачем, оскільки у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

У цій справі ОСОБА_2 , яка є законним представником ОСОБА_1 , заявила позовні вимоги до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак, позовних вимог до інших спадкоємців та осіб, які є спадкоємцями першої черги і звернулись із заявами про прийняття спадщини - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не пред`явила.

За таких обставин, суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позовних вимог у зв`язку з неналежним складом відповідачів.

Посилання на висновки, зроблені у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц необґрунтовані, оскільки висновки в цих справах зроблені за інших фактичних обставин і не свідчать про те, що суди застосував норму права без урахування вказаних висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої постанови апеляційного суду свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на постанову Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгеніївна, про визнання права власності на спадкове майно, стягнення грошової компенсації та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат