ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1048/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/1087/20 Категорія: на ухвалу Годік Л.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.
секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

виконавець Відділ державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2023 (повний текст складено 23.05.2023, суддя в суді першої інстанції Годік Л.С.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт майна,

в с т а н о в и в :

17.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просив скасувати постанову Відділу ДВС у місті Умані від 19.05.2021 про арешт майна боржника ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та зняти арешт з майна ОСОБА_1 з 21.04.2023 у виконавчому провадженні 65480922. Заява обґрунтована тим, що Відділ ДВС у місті Умані постановою від 19.05.2021 наклав на його майно арешт у виконавчому провадженні 65480922 у справі 705/1087/21 про адміністративне правопорушення (суддя Єщенко О.І.), а згодом за нововиявленими обставинами 21.04.2023 прийняла постанову якою змінила виконавче провадження вже у справі 705/1087/20 про відшкодування збитків (суддя Гудзенко В.Л.). Змінилася справа і учасники, що вимагає скасування раніше прийнятих з ознаками екстремізму рішень про арешт його майна.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2023 скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт майна залишено без розгляду з посиланням на те, що строк подачі скарги до суду пропущений та скаржником не подано заяви про поновлення пропущеного строку.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, скаржник подав 26.05.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду від 23.05.2023 і ухвалити нове рішення. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу тими ж доводами, що і заяву про скасування арешту, зокрема, зазначає, що суд підготовчі дії вчинив всупереч ст. 185 ЦПК, не з`ясував конкретні обставини, не дотримався прав учасників справи; заперечує ухвалу, яка являється розглядом по суті та обмежує доступ до суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Уманського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко М.В. від 19.05.2021 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 352590 грн. виконавче (провадження 65480922) (а.с.3).

Постановою старшого державного виконавця Уманського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко М.В. від 21.04.2023 виправлено опечатку в номері виконавчого документа, а саме внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження: замість № ВД: 705/1087/21 2/705/1194/21 зазначити № ВД: 705/1087/20 2/705/1194/21 (а.с.4).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 449 ЦПК України, дає підстави для висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 449 ЦПК України та частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», необхідно враховувати поведінку скаржника, чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження, тощо.

Висновки щодо презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17; від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17; від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г.

За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Відповідно до статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з статтею 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що передбачений законом строк звернення до суду є процесуальним, може бути поновленим за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

У пункті 17 наведеної вище постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судам роз`яснено, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України (2004 року), наразі стаття 450 ЦПК України.

Строк звернення до суду є процесуальним строком, і правовим наслідком пропуску такого строку відповідно до вимог статей 126, 449 ЦПК України, роз`яснень наведеної вище постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ є залишення скарги без розгляду і заборона вирішувати скаргу по суті.

Такі висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від: 18.11.2020 у справі № 466/948/19, провадження № 61-16974 св 19; від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12, провадження № 61-5702 св 21, від 20.03.2023 справа № 308/3522/22

провадження № 61-13029 св 22.

З огляду на це, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що скаржнику ОСОБА_1 було достовірно відомо про дату постанови державного виконавця 19.05.2021, на неї він посилається у своїй скарзі. Разом з тим скаржник не зазначає коли він дізнався про порушення його прав. Інших посилань чи клопотання про поновлення скаржнику встановленого строку до суду не надходило і у скарзі не міститься. Тобто скаржник пропустив десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, на те, що суд не дотримався прав учасників справи та не вчинив підготовчих дій, є безпідставними, оскільки, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті.

А доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що оскаржувана ухвала суду обмежує доступ до суду не обґрунтовані, оскільки це не позбавляє його права на повторне звернення до суду, в якому необхідно поставити питання перед судом про поновлення пропущених процесуальних строків, навівши причини їх пропуску.

Інших доводів, які б свідчили про не вірне вирішення заяви ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця про арешт майна судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2023 у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт майна залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 21.06.2023.

Суддя-доповідач

Судді