Справа № 464/4126/23
пр.№ 2/464/1214/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.09.2006 у розмірі 59 496,60 грн., а також 2 684,00 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 14.09.2006, тим самим погодилася, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає Договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується, що вона проінформована про умови кредитування в Банку, які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Таким чином, Банком на підставі Договору відкрито кредитний рахунок з початковим кредитним лімітом у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Тим самим банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту, а також здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Однак, відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов`язання за Договором не виконала. У зв`язку із зазначеними порушенням зобов`язань, у відповідача виник загальний розмір заборгованості, що станом на 22.05.2023 становить 59 496,60 грн., який підлягає стягненню.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14.08.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_1 , в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки такі є безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що в матеріалах справи міститься копія заяви, підписаної 15.09.2006, водночас позивач покликається на заяву від 14.09.2006. В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що між нею та позивачем 14.09.2006 укладено договір про надання банківських послуг, а також доказів того, що нею отримано кредитну картку. Водночас, витяг з умов і правила надання банківських послуг викладено російською мовою, на яких відсутній її підпис, який би свідчив про те, що вона ознайомлена та погоджується з такими. Крім цього, вказує на те, що у разі невиконання позичальником зобов`язань, позовна давність за вимогами кредитора про повернення заборгованості, яка відповідно до умов договору визначена періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу, а тому вважає, що позивач пропустив строк позовної давності щодо місячних платежів, які відраховуються після несплати чергового платежу.

01.09.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вказує, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, а саме в заяві позичальника, умовах про надання батьківських послуг, правилах користування платіжною карткою та тарифах, а підписавши анкету-заяву, відповідач ствердила про те, що ознайомилась з умовами кредитування та погодилась з ними, засвідчивши це власним підписом. Зазначає, що до позовної заяви долучено належні та допустимі докази, які підтверджують вимоги позивача, а також вказують на те, що правовідносини між сторонами тривають, а відповідачем належним чином зобов`язання не виконані. Укладений між сторонами кредитний договір є чинним, вимог про визнання його недійсним чи розірвання такого не надходило. Крім того, відповідач, здійснюючи погашення заборгованості, використовуючи кошти, визнавала наявність такої і погоджувалась з умовами договору. Щодо строку позовної давності вказує на те, що клієнт, використавши та погасивши заборгованості за кредитною лінією, має право користуватись нею у межах строку дії картки. Враховуючи те, що строк перевипущеної картки відповідача діє до останнього дня 08/22, а звернення до суду з позовом мало місце 15.06.2023, відтак строк позовної давності не пропущено. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.09.2023 явку представника позивача в судове засідання для надання особистих пояснень визнано обов`язковою.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлялася належним чином, правом на надання відзиву не скористалася.

Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з доводів позивача, ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 14.09.2006 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, отримала у кредит кошти та, внаслідок порушення зобов`язань, станом на 22.05.2023 допустила загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 59 496,60 з яких: 48 315,43 грн. заборгованість за кредитом, 11 181,17 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

З слідує, що між сторонами виник спір з приводу порушення зобов`язань визначених договором, а тому доведенню в судовому засіданні підлягають обставини укладення договору надання банківських послуг, надання відповідачу у користування грошових коштів, допущення порушення зобов`язання відповідачем та розмір заборгованості за кредитом.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, беручи до уваги матеріали позовної заяви та відсутність відзиву на позов, суд при вирішенні спору зважає на таке.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляло АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Згідно зі змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено наступне.

З копії Анкети-заяви №б/н вбачається, що 14.09.2006 ОСОБА_1 підписала таку, в якій вказала особисті дані та згідна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. При цьому ознайомилася та згідна, що Тарифи банку надані для ознайомлення у письмовому вигляді.

Водночас, заява від 14.09.2006 містить умови щодо кредитної картки, однак такі викладені недержавною мовою (а. с. 27).

З копії довідки АТ КБ «Приватбанк» без номеру та дати складення встановлено, що ОСОБА_1 , як клієнту АТ КБ «ПриватБанк», надано наступні кредитні картки: НОМЕР_1 від 02.08.2006 термін дії 08/12, НОМЕР_2 від 28.08.2012 термін дії 05/16, НОМЕР_3 від 19.05.2015 термін дії 08/17, НОМЕР_4 від 02.08.2017 термін дії 07/21, НОМЕР_5 від 06.10.2017 термін дії 07/21, НОМЕР_6 від 23.08.2018 термін дії 08/22 (а. с. 26).

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» без номеру та дати складення вбачається, що за картковим рахунком НОМЕР_1 ОСОБА_1 15.09.2006 встановлено кредитний ліміт у розмірі 2 100,00 грн., який періодично змінювався, а саме з 24.09.2008 до 04.09.2019 збільшувався до суми 50 000,00 грн., а 03.01.2023 зменшено до 0.00 грн. (а. с. 25).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 14.09.2006, укладеним між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 , станом на 22.05.2023 остання допустила загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в розмірі 59 496,60 грн., з яких: 48 315,43 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11 181,17 грн. за простроченим тілом кредиту, (а. с. 6-24).

З виписки за договором №б/н від 14.09.2023 вбачається активне використання коштів за картками до з 01.07.2015 до 01.02.2022, а з вказаного моменту відбулось поповнення карткового рахунку та списання відсотків за користування кредитного ліміту, починаючи з 01.02.2022 до 01.10.2022 (а. с. 48-75).

Матеріали позовної заяви, окрім вище перелічених документів, містять документ мовою оригіналу «Условия и правила предоставления банковських услуг», який складено недержавною мовою, у зв`язку із чим зміст такого суду не зрозумілий (а. с. 28-37).

При цьому, для з`ясування усіх обставин справи, та забезпечення прав позивача на доведення заявлених позовних вимог, судом постановлено ухвалу про визнання обов`язкової явки представника позивача в судове засідання для надання особистих пояснень, однак, позивач в судовому засіданні представник заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання перекладу доказів, однак в подальші судові засідання не з`явився, а тому суд прийшов до переконання про можливість прийняття рішення на підставі наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене суд встановив, що 14.09.2006 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, та підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПраватБанку.

АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить крім, простроченого тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, посилаючись саме на умови договору надання банківських послуг.

Згідно Заяви вбачається, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. З цього слідує, що ці документи в сукупності є договором надання банківських послуг, в межах котрого видавалися картки, як зазначено у довідці (а. с. 25), та визначають істотні умови договору.

Одночасно, позивач, обґрунтовуючи право позовної вимоги, в тому числі виникнення простроченого тіла кредиту, розміру і порядку нарахування прострочених відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, виписки по рахунку, посилається на довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, довідку про видані картки, витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», наказу банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів» у редакції що діяли на момент підписання договору.

Як встановлено судом вище до позовної заяви долучено «Условия и правила предоставления банковських услуг», а також витяг з заяви щодо умов надання кредитування, які складені недержавною мовою, їх переклад на державну мову до позову не долучено.

Так як з вказаних документів суд не може встановити дійсні обставини справи, оскільки такий складений не державною мовою, а перекладу на державну мову позивачем не долучено, тому відповідно до ст. 79 ЦПК України визнається судом не достовірним.

При цьому, оцінюючи таким чином вказаний доказ, суд зважає на те, що згідно ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. ч. 1-3 ст. 9 ЦПК України, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Так як судочинство в суді ведеться виключно державною мовою, і щоб надати оцінку доказові, суд беззастережно має розуміти його зміст. Цивільним процесуальним кодексом, чи іншим нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку суду самостійно здійснити переклад поданого стороною доказу складеного іншою мовою на державну мову, оскільки в даному випадку буде порушено принцип безсторонності суду, так як зміст перекладеного тексту залежить від рівня знання та володіння мовою перекладача. З цього слідує, що саме учасники судового процесу мають право, яке забезпечується судом, у судовому процесі доводити свою позицію на мові якою володіють, користуючись при цьому послугами перекладача.

З огляду на вищевикладене, та зважаючи на те, що Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписана ОСОБА_1 не містить істотних умов порядку та підстав нарахування та сплати відсотків за користування кредитним лімітом, інших доказів, котрі б свідчили про те що відповідач був належним чином повідомлений про умови отримання кредитних коштів, порядок їх використання, умови настання відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, позивачем не надано, у зв`язку із чим, останній не довів, що має обґрунтоване право вимагати від відповідача сплати нарахованого боргу у виді відсотків, у зв`язку із чим, позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Разом з тим, зважаючи на те, що відповідач, підписуючи Заяву погодилася на отримання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку із чим отримала розрахункові банківські карти з наявним кредитним лімітом, що підтверджується, відповідними Довідками, що містяться в матеріалах справи, активно використовувала вказані кошти впродовж часу з 01.07.2015 по 01.02.2022, про що свідчать розрахунок заборгованості та виписка по договору, а тому в цій частині позивач має обґрунтоване право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

При перевірці доводів позивача щодо розміру суми фактично отриманих коштів, суд встановив наступне.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки за договором №б/н від 14.09.2006, укладеного між сторонами, відповідач активно використовувала кредитні кошти, надані позивачем до 01.02.2022 включно, та на той час допустила заборгованість за тілом кредиту в розмірі 51 666,69 грн. Починаючи з 01.02.2022 до 22.05.2023 відповідач не вчинила жодних дій, котрі б свідчили про отримання коштів в кредит, оскільки в графі розрахунків заборгованості станом на 01.02.2022 та станом на 22.05.2023 «витрати клієнтом кредитних коштів» внесені відомості у виді 0,00, а у виписці до договору у графі «Деталі операції» відсутні дані про вчинення останньою розрахункових дій за рахунок кредитного ліміту.

Одночасно, як вбачається із вищевказаних документів, у період з 01.02.2022 за картками № НОМЕР_6 та НОМЕР_1 здійснювалися фінансові операції у виді поповнення рахунку та списання відсотків, погашених за рахунок кредиту.

Зокрема, як встановлено судом, за період часу з 01.02.2022 до 12.02.2023 відповідачем вносились грошові кошти на погашення заборгованості, а позивачем за вищевказаний період часу збільшувався розмір тіла кредиту за рахунок списання відсотків, що в загальному підрахунку становить 28 837,02 грн.

Беручи до уваги, що з досліджених доказів суд не встановив момент отримання ОСОБА_1 заявленої позивачем спірної суми у виді простроченого тіла кредиту в розмірі 48 315,43 грн., однак встановлено, що до 01.02.2022 відповідач активно користувалась коштами банку та допустила заборгованість на суму 22 829,67 грн., а тому у вказаній частині позивач має право на поновлення порушеного права, у зв`язку із чим суд прийшов до переконання, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо застосування у правовідносинах, що виникли, наслідків пропуску строку позовної давності, про який було заявлено у відзиві на позовну заяву, то такі є безпідставні та судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи те, що сторони письмово не узгодили тривалість позовної давності за вимогами, що випливають із кредитного договору, до спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Враховуючи те, що строк дії картки, відкритої відповідачем в АТ «Приватбанка», діє до останнього дня 08/2022 року, саме з цієї дати почався перебіг трирічного строку позовної давності за вимогами банку про стягнення тіла кредиту.

Банк звернувся до суду із позовом 15.06.2023 (відмітка пошти про прийняття документів), тобто у межах трирічного строку позовної давності.

Інші доводи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, не спростовують доводів позивача, а відтак судом до уваги не приймаються.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, у судові витрати, понесені позивачем, суд відносить витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, і стягнення на користь позивача з відповідача суми заборгованості по кредиту в розмірі 22 829,67 грн., та з урахуванням ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 029,89 грн. (22 829,67*2,684,00/59 496,60).

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141 ЦПК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 14.09.2006 у розмірі 22 829 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять дев`ять) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 20 грудня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариства Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Головуюча Сабара Л.В.