Ухвала

Іменем України

15 червня 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання Маляренко І. М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, цивільну справу за скаргою адвоката Галушки Сергія Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця,

Встановив:

07 червня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла скарга адвоката Галушки Сергія Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Даценко В. В.

У поданій скарзі зазначено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.09.2011 року у справі № 2-504/11 із ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Полтава-Банк» заборгованість за кредитним договором № 1228 від 10.12.2007 року у сумі 18 014,93 грн, а також судові витрати по справі. На підставі виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12.10.2011 року № 2-504 відкрито виконавче провадження № 48711145. 04 червня 2016 року постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника. 28 квітня 2017 року виконавче провадження № 48711145 закінчене у зв`язку з фактичним виконанням.

У квітні 2023 року боржнику стало відомо про накладений арешт належ- ного йому майна. З метою зняття арешту з майна боржника, ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту з майна, однак у знятті арешту йому було відмовлено та повідомлено про відсутність на виконанні виконавчих документів відносно нього як боржника, наявність записів про обтяження у вигляді арешту належного йому майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім цього, боржнику повідомлено про наявність ще одного запису про арешт належного йому майна № 11902047 від 29.11.2011 року, який було накладено в рамках виконавчого провадження № 30021017 відносно боржника ОСОБА_2 . При реєстрації цього обтяження в Державному реєстрі, в частині ідентифікації особи боржника ОСОБА_2 помилково зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків, належний ОСОБА_3 .

Вважає відмову державного виконавця у знятті арешту з належного боржнику майна незаконною та необґрунтованою, оскільки такими неправомірними діями державний виконавець фактично позбавив ОСОБА_4 права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_5 прохає суд визнати протиправними дії державного виконавця Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Даценко Вікторії Василівни щодо відмови у знятті арешту з майна, належного боржнику ОСОБА_1 та зобов`язати її зняти арешт із належного ОСОБА_1 майна.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 червня 2023 року відкрито провадження у справі.

ОСОБА_1 та його представник, адвокат Галушко С. С. будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без участі боржника та його представника. Вимоги скарги підтримав та прохав задовольнити.

Представник АТ «Полтава-Банк» та державний виконавець Кобеляцького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Даценко В. В. будучи завчасно, належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом установлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 вересня 2011 року у справі № 2-504/11 розірвано кредитний договір № 1228 від 10 грудня 2007 року між ПАТ «Полтава-Банк» та ОСОБА_6 та стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 18 014,93 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Полтава-Банк» судові витрати по справі: 180 грн 15 коп. сплаченого державного мита 8 грн. 50 коп. та 120 грн витрат із ІТЗ по розгляду справи (а.с. 8).

На підставі виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12.10.2011 року № 2-504 Кобеляцьким ВДВС Кобеляцького районного управління юстиції в Полтавській області відкрито виконавче провадження № 48711145.

У межах вищевказаного виконавчого провадження, державним виконавцем 04 червня 2016 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 .

Також судом установлено, що виконавче провадження ВП № 48711145 закінчене 28.04.2017 року в зв`язку з фактичним виконанням (а.с.9).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що станом на 07.06.2023 року арешт нерухомого майна, належному боржнику ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 14122888, не знятий.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені ч. 2, 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту з майна, однак у знятті арешту йому відмовлено.

Із відповіді Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 8978 від 29.05.2023 року вбачається, що у відношенні ОСОБА_1 як боржника виконавчі документи, що перебувають на виконанні, відсутні. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 значиться арешт нерухомого майна, зареєстрований за № 14122888 від 12.04.2016 року, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника ВП № 48711145 від 04.06.2016 року. Дане виконавче провадження закінчене 28.04.2017 року у зв`язку із фактичним виконанням.

Крім цього, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що за реєстраційним номером облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , належним боржнику ОСОБА_1 , значиться арешт нерухомого майна, зареєстрований за № 11902047 від 29.11.2011 року, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження № 30021017 від 29.11.2011 року, ВДВС Кобеляцького РУЮ, власник ОСОБА_2 , виконавчий лист № 2-506, виданий 25.08.2011 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 26 747,94 грн на користь ПАТ «Полтава-Банк». Дане виконавче провадження закінчене 24.12.2015 року у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС. При реєстрації обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в частині ідентифікації особи боржника ОСОБА_2 , зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків, належний ОСОБА_1 .

Разом з тим, судом установлено, що ВП № 48711145 відносно боржника ОСОБА_1 закінчене 28.04.2017 року та ВП № 30021017 відносно ОСОБА_2 закінчене 24.12.2015 року, термін зберігання виконавчих проваджень даної категорії в архіві становить три роки, після чого вони знищуються відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року. Таким чином, у Кобеляцькому відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні матеріали виконавчого провадження № 48711145 відносно боржника ОСОБА_1 , оскільки вони були знищені у зв`язку із закінченням строку зберіганні строку зберігання в архіві.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22) зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу. Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. У даній правовій ситуації відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на все майно боржника, унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з його майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку добровільного виконання виконавчого документа після повернення його стягувачу. При цьому суд апеляційної інстанції підставно врахував те, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином, незняття ДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право боржника підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При вирішенні питання суд враховує те, що на цей час виконавче провадження ВП № 48711145 відносно боржника ОСОБА_1 завершене 28.04.2017 року та фактично в Кобеляцькому відділі ДВС у Полтавському районі Полтавської області не перебуває, матеріали виконавчого провадження знищено виконавчою службою, а оскільки виконавцем накладено арешт на все майно боржника, таке обтяження позбавляє ОСОБА_1 права власності на його майно, зокрема, права вільно користуватися та розпоряджатися ним.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, оскільки виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 закінчене, на цей час відсутні будь-які підстави продовження існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, за таким обставин, суд приходить до висновку, що з метою поновлення порушеного права ОСОБА_1 необхідно зняти накладений арешт на все майно боржника.

За таких обставин, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій державного виконавця щодо відмови зняти арешт на майно боржника та зобов`язання його усунути порушення шляхом зняття такого арешту.

Керуючись статтями 12, 78, 80, 81, 263-265 ЦПК України, суд,

Постановив:

Скаргу адвоката Галушко Сергія Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Даценко Вікторії Василівни щодо відмови у знятті арешту з майна, належного боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати державного виконавця Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Даценко Вікторію Василівну зняти всі арешти з майна, належного боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя