ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2023 Справа №607/8504/22
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючого: Братасюка В.М.,
за участю секретаря: Мокрій М.О
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі питання ухвалення додаткового рішення суду, -
В провадженні суду перебував позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.06.2023 року позов задоволено частково, визнано спільним нажитим майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

Автомобіль MERSEDES BENZ ATEGO, 2004 року випуску, об`єм двигуна 4250 см. куб. вартістю 351 058 (триста п`ятдесят одна тисяча п`ятдесят вісім),80 грн.

Автомобіль MERSEDES BENZ SPRINTER 2009 CDI, 2007 року випуску вартістю 409 568 (чотириста дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім), 60 грн.

Автомобіль NISSAN INTERATAR, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2464 см. куб. вартістю 438 823 (чотириста тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять три),50 грн.

Земельну ділянку 61252:55400:01:001:1907 зі збудованим на ній Торгово-складськими приміщеннями з прибудовою «А1» та мансардою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 498,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 вартістю 4 388 235 (чотири мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн.

Садовий будинок (незавершене будівництво) розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:2671 площею 0,1 га. за адресою АДРЕСА_2 вартістю 4 388 235 (чотири мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн.

Торгово-складське приміщення за адресою АДРЕСА_3 вартістю 4 388 235 (чотири мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн.

Здійсненои поділ майна подружжя відступивши від рівності часток шляхом:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на майно, одночасно припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на:

Автомобіль MERSEDES BENZ SPRINTER 2009 CDI, 2007 року випуску вартістю 409 568 (чотириста дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім), 60 грн.

Земельну ділянку 61252:55400:01:001:1907 зі збудованим на ній Торгово-складськими приміщеннями з прибудовою «А1» та мансардою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 498,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ринковою вартістю 4 388 235 (чотири мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, одночасно припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на:

Автомобіль MERSEDES BENZ ATEGO, 2004 року випуску, об`єм двигуна 4250 см. куб. вартістю 351 058 (триста п`ятдесят одна тисяча п`ятдесят вісім), 80 грн.

Автомобіль NISSAN INTERATAR, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2464 см. куб. вартістю 438 823 (чотириста тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять три),50 грн.

Садовий будинок (незавершене будівництво) та земельну ділянку (на якій він будований) кадастровий номер :01:001:2671 площею 0,1 га. за адресою АДРЕСА_2 вартістю 4 388 235 (чотири мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн.

Торгово-складське приміщення за адресою АДРЕСА_3 вартістю 4 388 235 (чотири мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

12.06.2022 року на адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від представника ОСОБА_1 адвоката Парубій І.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки при вирішенні спору судом не було розподілено понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 гривень.

Вирішуючи заяву суд наголошує на наступному.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників судового розгляду ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішене питання про судові витрати.

Заяву мотивує тією обставиною, що між позивачем та адвокатом Парубієм І.М. 01.07.2022 р. було укладено Договір про надання правничої допомоги та Додаткову угоду №1 до вказаного Договору, де було визначено фіксовану вартість послуг адвоката в зв`язку з підготовкою позову, під час розгляду справи у суді першої інстанції (у випадку продовження справи в судах вищих інстанцій), а також визначено структуру вказаних послуг та критерії оцінки вартості однієї години роботи адвоката, вартості представництва у суді першої інстанції та порядок розрахунків за надані правничі послуги. Згідно вказаної Додаткової угоди сторонами було визначено, що за надані правничі послуги Клієнт сплачує адвокату гонорар за підготовку до судового розгляду і участь в суді першої інстанції у фіксованому граничному розмірі, що дорівнює 15 000 грн. Оплата здійснюється в гривнях, шляхом оплати у повному розмірі протягом 10-ти днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення по справі та отримання повного тексту судового рішення, а також те, що загальний обсяг наданих послуг відображається у Звіті про надання правничих послуг. Згідно Звіту про надання правничих послуг від 09 червня 2023р., послуги надані адвокатом Клієнту в повному обсязі, претензій зі сторони клієнта не надходило, загальна вартість наданих Клієнту адвокатом правничих послуг за договором склала 15 000 грн., розмір понесених Позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді (направлення поштових відправлень, транспортні витрати для явки представника в судове засідання, тощо) є незначним тому не надаються.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача зробив повідомлення про те, що ним будуть надані суду докази на підтвердження понесених судових витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як зазначено вище, сторона позивача надала суду копію договору про надання правничої допомоги від 01.07.2022 р., додаткову угоду №1 від 01.07.2022 р. до вказаного договору; звіт про надані правничі послуги від 09.06.2023 року, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю.

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висловлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору.

В заяві про стягнення витрат на правову допомогу представник ОСОБА_1 адвокат Парубій І.М. зазначив, що розмір гонорару визначений у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником, результату розгляд справи та посилається на постанову від 28.12.2020року у справі №640/18402/19 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного, в якій зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вивчивши надані сторонами документи (докази), беручи до уваги незначну складність справи та її обставини, характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. є не співмірною зі складністю справи та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, та вважає, що стягненню підлягають 5000грн., при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з конкретних обставин справи.

Керуючись ст.133, 137, 141 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня проголошення. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк