печерський районний суд міста києва
Справа № 367/5180/21-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Чепляка А.С.,

справа № 367/5180/21-ц

за участю:

представника позивача: ОСОБА_9

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та встановлення особу участі бабусі у спілкуванні з внуками,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в липні 2021р. звернулася до суду з позовом про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

В обґрунтування позову посилається на те що з відповідач з її донькою перебували в шлюбі, мають синів. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залишилася проживати з батьком. Однак відповідач чинить перешкоди в спілкуванні з внуками, тому просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди та визначити спосіб участі у спілкуванні кожну третю суботу та неділю місяця з 9.00год до 18.00 без присутності батька з можливістю спільного відвідування культурно-розважальних закладів для дітей та інших закладів, спрямованих на їх розвиток без присутності батька та/або членів його родини, тиждень на рік влітку та взимку під час канікул брати онуків на оздоровлення без присутності батька та членів його родини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала , просила задовольнити та встановити час спілкування з внуком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки внук ОСОБА_4 вже є повнолітнім.

Відповідач проти позову заперечував, вказував на те що не чинить перешкоди в спілкуванні з внуками, привозив їх до бабусі з дідусем , але ті не виявляють бажання зустрічатись з внуками, що свідчить про відсутність предмету спору.

3-тя особа ОСОБА_6 пояснень не надала, в судове засідання не з`явилась.

Представник 3-ї особи Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився , просив розглядати у відсутність, вказували що висновок надається за місцем проживання дітей.

Ухвалою Ірпінського районного суду Київської області від 4.08.2021р. справу направлено за підсудністю до Печерського районного суду м.Києві.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 26.1.2022р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 7.12.2022р. призначено до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що з 17.07.1999р. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі , мають дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 13.02.2020р. шлюб розірвано.

Позивачка є матір`ю ОСОБА_7 , бабусею її дітей, які мешкають з відповідачем.

Згідно із частиною 3 статті 291 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на підтримання зв`язків із членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Такого права фізична особа не може бути позбавлена.

Одним із найважливіших прав дитини у сім`ї є право на сімейне виховання.

Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Статею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право на повагу до сімейного життя, яке поширюється в тому числі й на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки.

Згідно з частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї тощо.

Статею 18 Сімейного кодексу України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема припинення дій, які порушують сімейні права.

Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні (частина перша статті 257 СК України).

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення (частина друга статті 257 СК України).

Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина п`ята та шоста статті 19 СК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року в справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що:

«законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України). Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року в справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що:

«будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Вирішуючи спір у цій справі, апеляційний суд встановив характер спірних правовідносин сторін у справі, норми матеріального права, які їх регулюють, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передумов вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з їх онукою. При цьому апеляційним судом були досліджені і враховані наявні в матеріалах справи висновки органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12 квітня 2017 року № 233, психолога-консультанта Тернопільської міської психолого-медико-педагогічної консультації ОСОБА_13 від 23 січня 2017 року щодо індивідуального діагностичного обстеження ОСОБА_3, характеристика психолога Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16 ОСОБА_14 , складена за результатами психологічного обстеження ОСОБА_3, якими установлено підвищену тривожність ОСОБА_3, пов`язану з родиною батька, страх, спровокований поведінкою бабусі, яка постійно говорить ОСОБА_3, що її заберуть від мами. В цілому емоційний стан ОСОБА_3 задовільний, за умови усунення факторів, які провокують підвищену тривожність і страх. Таким чином, встановивши, що відсутність об`єктивної можливості спілкування позивачів з онукою не пов`язана виключно з позицією ОСОБА_3 як матері щодо участі відповідачів у вихованні її дочки, апеляційний суд правомірно відмовив у позові з підстав, зазначених у рішенні».

Подібні правові позиції висловлені в постановах Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18 , 12 лютого 2020 року у справі № 638/19703/17, 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України.

Відповідно до статей 257 та 263 Сімейного кодексу України, вирішення спору щодо участі у вихованні та спілкуванні дитини з бабою, дідом, прабабою, прадідом вирішуються в судовому порядку, якщо батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, чинять перешкоди.

Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів, що відповідач чини нить перешкоди в спілкуванні з внуками, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 є повнолітнім.

Крім того позивачка не зверталась до органу опіки та піклування за місцем проживання дітей щодо спілкування з ними, житлові умови її не обстежувались.

Тому суд позбавлений можливості самостійно вирішити питання про встановлення графіку спілкування з внуком ОСОБА_5 , крім того сторони вказували , що в судах розглядаються також позови дідуся та матері щодо встановлення порядку спілкування з дітьми. Позивачка не позбавлена права звернення за захистом своїх прав в спосіб визначений законодавством.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними , не знайшли підтвердження, не встановлено порушень прав, які б підлягали захисту.

Відповідно до ст..141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини, ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7,8, 257,263 СК України, ст.12,13,77,79, 81,263,264,27,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб: ОСОБА_6 , Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та встановлення особу участі бабусі у спілкуванні з внуками.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

позивач : ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 ;

третя особа 1: ОСОБА_6 : АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_5 ;

третя особа 2: Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації: 01010, м. Київ, вул.. М.Омельяновича - Павленка,15

Дата складання повного тексту рішення 20.06.2023р.

.

Суддя Остапчук Т.В.