ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2023 року

м. Харків

справа № 638/15167/21

провадження № 22-ц/818/1138/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2023 року, постановлене під головуванням судді Цвіри Д.М., в залі суду в м. Харкові, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2023 року позовну заяву задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_4 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, 30.09.2021, і на весь час навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просила частково скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 р., а саме в частині встановлення розміру аліментів частини заробітку (доходу) і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким встановити ОСОБА_2 мінімальний розмір аліментів, а саме 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення залишити без змін.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не було враховано матеріальний та сімейний стан відповідача, зокрема наявність на його утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацездатної матері - пенсіонерки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, вказує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 неодноразово зазначав, що визнає свій обов`язок зі сплати аліментів, однак не погоджується в частині визначення розміру аліментів на ОСОБА_4 .

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, яку його батько, ОСОБА_2 не надає. Зокрема, суду першої інстанції не надано належних доказів на підтвердження відсутності у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти у повному обсязі, а саме у розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.18).

Згідно довідки № 3083 від 24 вересня 2021 року, виданої Харківським національним університетом міського господарства ім. О.М. Бекетова, ОСОБА_4 є студентом 2 курсу, групи КН 2020-1 ННІ ЕІТІ Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова денної форми навчання, контрактна форма навчання. Строк закінчення навчального закладу до 30 червня 2024 р. (зарахований до університету наказом № 734-03 від 10 серпня 2021 року) (а.с. 19).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що, ОСОБА_2 , не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання.

Зазначає, що вона не має можливості надати гідне матеріальне забезпечення синові на навчання, оскільки з лютого 2022 року не має жодних доходів, є біженкою у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та інвалідом 2 групи. Однак, посилається на те, що відповідач спроможний надати матеріальну допомогу для гідного отримання ОСОБА_4 вищої освіти, оскільки відповідач є Фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є комп`ютерне програмування та має на праві власності садовий будинок із господарськими спорудами загальною площею 231,1 кв.м. У зв`язку з цим вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу звернення позивача до суду з позовом, та до закінчення навчання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішення питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у частці від заробітку залежить від наявності у відповідача такої можливості та з урахуванням можливості надання утримання іншим із батьків.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 є студентом Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова контрактної форми навчання.

Відповідач, ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацездатну матір-пенсіонерку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, згідно акту комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації № 647 від 22 листопада 2022 року будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який належить ОСОБА_2 , було пошкоджено у травні 2022 року вибуховою хвилею від снаряду РСЗВ «Град» та зазнало 1 категорії пошкоджень. Наявні пошкодження покрівлі, фасаду, склопакетів, стін та стелі (а.с.101-104).

Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , на період його навчання, узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України.

Проте з висновком суду щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд першої інстанції виходив з того, що платник аліментів має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у розмірі частки його доходу щомісячно, оскільки суду не було надано жодних належних доказів на підтвердження відсутності у відповідача можливості надання в повному обсязі утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання. При цьому, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню суд не в повній мірі врахував обставини, що мають істотне значення у справі.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частково визнаючи позовну заяву, відповідач посилався на те, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2016 року народження, та непрацездатну матір пенсіонерку. Зазначив, що у зв`язку з карантинними обмеженнями в країні з 2018 року та у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, має мінімальні доходи. Вказує, що у нього змінилось матеріальне становище, сімейний стан та склад сім`ї, що не діє змогу йому сплачувати аліменти у розмірі від заробітку (доходу) щомісячно.

З копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 49).

З копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 50).

З копії свідоцтва про народження від 03 грудня 1980 року вбачається, що ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 52).

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , виданого Пенсійним фондом України, серія НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на пенсії за віком довічно, починаючи з 10.09.2014 року (а.с. 51).

Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, колегія суддів вважає, що матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацездатної матері, має бути враховано при визначені розміру аліментів.

За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягають аліменти у розмірі 1/8 частки від його доходу щомісячно.

Тому рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру стягнутих аліментів.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2023 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на отримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30 вересня 2021 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова