Справа № 175/2752/23
Провадження № 2/175/741/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 червня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., розглянувши матеріали позовної заяви Керівника Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про припинення права на земельну ділянку шляхом її конфіскації, -

В С Т А Н О В И В:

14.06.2023 року Керівник Слобожанської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про припинення громадянці рф права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення садівництва з кадастровим номером :01:157:0017, площею 0,06га, розташованої на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2020 року, шляхом її конфіскації на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Провадження по справі не може бути відкрито з огляду на наступне.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_1 є громадянкою іноземної держави, яка успадкувала земельну ділянку сільськогосподарського призначення, та оскільки нею не дотримано передбаченої земельним законодавством процедури відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення протягом року, така земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Також позивач зазначив, що обраний спосіб захисту порушених інтересів держави, а саме припинення права власності відповідачки на земельну ділянку сільськогосподарського призначення шляхом її конфіскації на користь держави в повній мірі відповідає вимогам законодавства, а чинним законодавством передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). При цьому, у ч. 2 ст. 83 ЦПК України вказано, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Крім того, відповідно до п.п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. В ч. 6 ст. 175 ЦПК України також визначено, що у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема, ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За приписами п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Статтею 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Предметом позову у даній справі є вимога прокурора, заявлена в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про припинення права власності відповідачки на належну їй земельну ділянку шляхом її конфіскації.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, заявлена прокурором позовна вимога в розумінні змісту вищенаведених приписів законодавства є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

З 01.01.2023 року відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить не менше 2684,00 грн. і не більше 939400,00 грн..

На підтвердження сплати судового збору до позовної заяви додано платіжну інструкцію №1004 від 02.05.2023 року про сплату Дніпропетровською обласною прокуратурою судового збору в розмірі 2684,00 грн..

Проте, звертаючись до суду із позовною вимогою про припинення права власності шляхом конфіскації земельної ділянки, яка є майновою, в позовній заяві не зазначено ціну позову з посиланням на докази дійсної вартості спірної земельної ділянки, визначеної згідно експертної грошової оцінки у відповідності до приписів ЗУ «Про оцінку земель».

Зазначене унеможливлює визначення судом правильності встановленого законодавством розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання до суду даного цивільного позову та визнання вищезазначеної платіжної інструкції належним доказом його сплати.

Крім того, позивач в порушення імперативного обов`язку передбаченого пунктом 2 ч.1 ст.177 ЦПК України, подавши до суду позовну заяву та документи в електронній формі, не додав до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, зокрема відповідачці ОСОБА_1 ..

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали, а саме зазначити ціну позову з посиланням на докази дійсної вартості спірної земельної ділянки, визначеної згідно експертної грошової оцінки у відповідності до приписів ЗУ «Про оцінку земель», у разі необхідності доплатити судовий збір та додати докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Керівника Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про припинення права на земельну ділянку шляхом її конфіскації - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом строку, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

У разі якщо у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Заборський