Справа №442/8016/23
Провадження №2/442/1568/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу без повідомлення (виклику) учасників справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 09.11.2023 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем ОСОБА_2 , котрий був зареєстрований 28.09.1985 Гаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 16.

Позов обґрунтовано тим, що з початку подружнього життя у сторін були нормальні подружні відносини, однак останні роки фактично вони віддалилися один від одного та поступово стали різними людьми. Протягом останнього часу між ними виникають постійні конфлікти, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, від шлюбу народилось двоє дітей, які на даний час повнолітні. Враховуючи, що учасники процесу припинили підтримувати подружні відносини, у кожного своє життя, їхній шлюб існує формально, тому за таких обставин позивач змушений звертатися до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Відповідач у запропонований судом строк та порядку відзиву на позовну заяву про розірвання шлюбу не подав. У судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивач у поданій позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності, на примирення не згідний.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 01.12.2023, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який у позові не має статусу підприємця, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 22.12.2023 о 10 год..

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження.

Судом також було задоволено заяву позивача про розгляд даної справи у його відсутності, та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Так, судом встановлено, щосторони, які є громадянами України, вступили у шлюб 28.09.1985, котрий був зареєстрований 28.09.1985 Гаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 16.

Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Гаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області.

Судом також встановлено, що протягом тривалого часу сторони спільно вже не проживають, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Такі дії сторін викликані несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб та сім`ю.

Позивач у своєму позові зазначає, що сторони стали чужими людьми, не спілкуються, втратили взаєморозуміння, відсутня довіра в сім`ї, нічого їх не об`єднує, тому шлюб існує тільки формально. Проти примирення сторони заперечують.

Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

В силу ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки.

Згідно із ст. 24 зазначеного Кодексу,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно із ст. ст. 56, 110 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу.

Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Виконуючи вищенаведені приписи, а також враховуючи ту обставину, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми і це підтверджується зібраними у справі доказами, суд вважає, що подальше спільне життя учасників провадження і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, наданий судом термін для примирення до позитивних результатів збереження сім`ї не призвів, а тому їх шлюб слід розірвати.

Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема, слід розірвати шлюб між сторонами, котрий був зареєстрований 28.09.1985 Гаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 16.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 1073 грн. 60 коп. і підтверджуються квитанцією слід залишити стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява підлягає до задоволення у повному обсязі.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду та оплати вартості послуг за оформлення позовної заяви, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , котрий був зареєстрований 28.09.1985 Гаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 16.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. та 60 коп. судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Дата складення повного судового рішення: 22 грудня 2023 року.

Суддя Роман КОВАЛЬ