КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/1388/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року місто Київ

справа № 760/11001/20

(№2-3670/10)

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2020 року про задоволення заяви про заміну стягувача у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року заявник ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» звернувся до суду із заявою, в якій просив:

замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» по цивільній справі №2-3670/10;

замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» за виконавчими листами №2-3670/10 (№1 та №2) від 22 березня 2011 року, виданими Солом`янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року по справі №2-3670/10 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

В мотивування вимог посилався на те, що заочним рішенням Солом'янського районного суду містаКиєва від 01 листопада 2010 року стягнутосолідарно зОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 31048,97 доларів США, що еквівалентно 246091,08 грн., державне мито у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.

Вказував, що 22 березня 2011 року на виконання рішення суду було видано виконавчі листи №1 та №2 по справі №2-3670/10.

Зазначав, що 08 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого АКІБ «УкрСиббанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №0 від 12 липня 2006 року, а також договором поруки №22829 від 12 липня 2006 року.

06 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Інвест-Кредо» було укладено договір про відступлення права вимоги №2153/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» набуло право вимоги в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №0 від 12липня 2006року, договором іпотеки №14986 від 12 липня 2006 року та договором поруки №22829 від 12 липня 2006року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2020 року заяву ТОВ «ФК Інвест-Кредо»задоволено.

Стягувача ПАТ «УкрСиббанк» замінено на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» за виконавчими листами №2-3670/10 від 22 березня 2011 року, виданих Солом'янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року у справі №2-3670/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, боржник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просила скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що станом на дату подачі даної апеляційної скарги на ухвалу про зміну сторони у виконавчому провадженні відносно неї не існує жодного відкритого виконавчого провадження.

Вказувала, що на даний час строки на пред`явлення виконавчого листа №2-3670/10 від 22 березня 2011 року втрачено і заявник знаючи про дану обставину свідомо не зазначає в якому саме виконавчому проваджені він хоче змінити сторону правонаступника.

Зазначала, що виконавче провадження, яке єдине існувало відносно ОСОБА_1 є не діючим та закритим, а отже і заміна сторони у закінченому виконавчому провадженні - неможлива.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшло.

В судовому засіданні апеляційного суду представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», стягувач ПАТ «УкрСиббанк» та боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2010 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 листопада 2013 року стягнуто солідарно зОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 31048,97 доларів США, що еквівалентно 246091,08 грн., державне мито у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.

22 березня 2011 року на виконання рішення суду було видано виконавчі листи по справі №2-3670/10.

08 грудня 2011 рокуміж АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого АКІБ «УкрСиббанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №0 від 12липня 2006року, а також договором поруки №22829 від 12 липня 2006 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року замінено сторону стягувача у виконавчому проваджені НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-3670/10 від 22 березня 2011 року з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2013 року замінено сторону стягувача у виконавчому проваджені НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-3670/10 від 22 березня 2011 року з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року замінено стягувача у виконавчому проваджені щодо примусового виконання виконавчого листа №2-3670/10 щодо ОСОБА_2 з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

06 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Інвест-Кредо» було укладено договір відступлення права вимоги №2153/К, за яким останнє набуло право вимоги зокрема, за кредитним договором №0 від 12 червня 2006 року, договором іпотеки №14986 від 12 червня 2006 року, договором поруки №22829 від 12 червня 2006 року.

Звертаючись у травні 2020 року із заявою ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» просило замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» за виконавчими листами №2-3670/10 (№1 та №2) від 22 березня 2011 року, виданими Солом`янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року по справі №2-3670/10 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

У апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 вказувала на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що виконавче провадження, яке єдине існувало відносно неї є не діючим та закритим, а отже і заміна сторони у закінченому виконавчому провадженні - неможлива.

З`ясовуючи питання чи пред'являлися виконавчі документи у справі №2-3670/10 до виконання, а у разі пред'явлення виконавчих листів до виконання, які настали наслідки завершення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого листа без виконання), колегія суддів виходить з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п'ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов'язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Внаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред'явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред'явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв'язку із заміною кредитора в зобов'язанні саме зобов'язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб'єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом. Заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 сформулювала висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має процесуальну мету, яку суд також враховує разом з доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою про правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчено, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а тому суд оцінює ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Аналогічні висновки містяться також у постановах Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №2-186/10, від 13 липня 2022 року у справі №1309/8166/12.

У заяві ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» зазначало, що рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2010 року на даний час не виконано.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції від 13 червня 2011 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо боржника ОСОБА_2 (т.1 а.с.59).

Вказане виконавче провадження триває, що підтверджується витягом з інформації про виконавче провадження НОМЕР_1.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для заміни стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» за виконавчим листом №2-3670/10 від 22 березня 2011 року, виданим Солом'янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року у справі №2-3670/10 відносно боржника ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві від 16 жовтня 2013 року повернуто виконавчий лист №2-3670, виданий 22 березня 2011 року Солом`янським районним судом міста Києва відносно боржника ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.48, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Оригінал виконавчого листа №2-3670, виданий 22 березня 2011 року Солом`янським районним судом міста Києва відносно боржника ОСОБА_1 міститься в матеріалах справи (т.2 а.с.45).

Доказів того, що виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 після 16 жовтня 2013 року пред`являвся до виконання матеріали справи не містять.

ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» з заявою про заміну стягувача у виконавчих листах звернулося в травні 2020 року.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21квітня 1999 року.

Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Отже, за приписами Закону №606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили та враховуючи, що 16 жовтня 2013 року повернено виконавчий лист №2-3670 відносно боржника ОСОБА_1 , а відтак стягувач міг повторно пред`явили вказаний виконавчий лист до виконання протягом року з моменту повернення.

З наведеного слідує, що строк пред`явлення виконавчого листа №2-3670 відносно боржника ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 01 листопада 2010 року сплив 17 жовтня 2014 року ще до придбання 06 лютого 2020 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» у ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до ОСОБА_1 у даній справі.

Таким чином, під час продажу ПАТ «Дельта Банк» права вимоги ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» до ОСОБА_1 , банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа у даній справі до виконання. За умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора - правонаступника стягувача переходять усі права первісного кредитора.

За наведених обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача за виконавчим листом №2-3670/10 від 22 березня 2011 року, виданим Солом'янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року у справі №2-3670/10 відносно боржника ОСОБА_1 не відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України.

А відтак колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2020 року в частині задоволення заяви ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про заміну стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова ФК «Інвест-Кредо» за виконавчим листом №2-3670/10 від 22 березня 2011 року, виданим Солом'янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року у справі №2-3670/10 відносно боржника ОСОБА_1 підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаної вимоги заяви.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2020 року в частині задоволення заяви ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про заміну стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» за виконавчим листом №2-3670/10 від 22 березня 2011 року, виданим Солом'янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року у справі №2-3670/10 відносно боржника ОСОБА_2 залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2020 року в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» за виконавчим листом №2-3670/10 від 22 березня 2011 року, виданим Солом'янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року у справі №2-3670/10 відносно боржника ОСОБА_1 скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаної вимоги заяви.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2020 року в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» за виконавчим листом №2-3670/10 від 22 березня 2011 року, виданим Солом'янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року у справі №2-3670/10 відносно боржника ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: