Справа 556/2962/23
Номер провадження 2-о/556/270/2023

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2023 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вараська міська рада Рівненської області про встановлення факту проживання,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ОСОБА_1 , заінтересована особа Вараська міська рада Рівненської області про встановлення факту проживання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця ОСОБА_1 , є особою, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідчення.

Згідно довідки виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Волинської області заявниця була зареєстрована та проживала у селі Боровне з дня народження по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, згідно штампу у паспорті на ст.11 місце проживання заявниці зареєстровано у м.Кузнецовськ (на даний час - Вараш) лише з 03.11.1989 року.

Фактично у м.Кузнецовськ ОСОБА_1 , проживала з часу влаштування на роботу, а саме з 03.05.1989 року, коли її було переведено на постійне місце роботи і на повну ставку. А так ще доїжджала до роботи від батьків.

Наразі, ОСОБА_1 , вже більше п`яти років проживає у с.Стара Рафалівка Вараського район Рівненської області. А саме після звільнення з роботи в березні 2018 року (запис №37 у моїй трудовій книжці) вона з чоловіком проживають в садовому будинку, однак не мали змоги там зареєструвати своє місце проживання, оскільки для цього необхідно перевести садовий будинок у житловий.

Однак на даний час коли виникла необхідність в оформлені різного роду документів для отримання різних компенсацій та пільг і виявилося, що заявниці не враховується документальне підтвердження проживання у населених пунктах, які віднесені до зони гарантованого добровільного відселення.

Заявниці необхідно встановити факт проживання для підтвердження дійсного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, отримання пільг, що з цього випливають передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У зв`язку з чим заявниця була змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року було відкрито провадження по даній справі.

Заявниця ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Вараської міської ради Рівненської області, в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника на підставі наявних матеріалів справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області згідно паспорта серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки № 1740 від 27.12.2022 року, яка видана виконавчим комітетом Камінь-Каширської міської ради Волинської області вбачається, що ОСОБА_1 , проживала та була зареєстрована з дня народження по ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Однак, згідно штампу у паспорті серії НОМЕР_1 на ст.11 місце проживання ОСОБА_1 , зареєстровано у м.Кузнецовськ (на даний час - Вараш) лише з 03.11.1989 року.

Також судом встановлено, що фактично у м.Кузнецовськ ОСОБА_1 , проживала з часу влаштування на роботу, а саме з 03.05.1989 року, коли її було переведено на постійне місце роботи і на повну ставку, що підтверджується записами 3,4 у трудовій книжці серія НОМЕР_2 .

Також матеріалами справи встановлено, що на даний час ОСОБА_1 , вже більше п`яти років проживає у с.Стара Рафалівка Вараського район Рівненської області. А саме після звільнення з роботи в березні 2018 року, що підтверджується записом №37 у трудовій книжці серія НОМЕР_2 , вона з чоловіком проживають в садовому будинку, однак не мали змоги там зареєструвати своє місце проживання, оскільки для цього необхідно перевести садовий будинок у житловий.

Факт належності будинку чоловіку заявниці підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №52383876 від 01.02.2016 року, технічним паспортом на садовий будинок, рішенням про присвоєння поштової адреси від 26.05.2015 року.

Також матеріалами справи встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується копією посвідченням серії НОМЕР_4 , яке видане Рівненською облдержадміністрацією, а це в свою чергу також підтверджує факт проживання ОСОБА_1 , в зоні гарантованого добровільного відселення.

Отже з досліджених в судовому засіданні доказів в своїй сукупності вбачається, що ОСОБА_1 , хоч не була зареєстрована у с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області та с. Стара Рафалівка, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, однак фактично проживала в даних населених пунктах в спірні періоди.

У відповідності до Постанови КМ Української РСР №106 від 23.07.1991 року с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області та с. Стара Рафалівка, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявниці ОСОБА_1 , в с.Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області та с. Стара Рафалівка, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області в спірні періоди.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту проживання породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для оформлення різного роду компенсацій та пільг.

Тому, суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 200, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Вараська міська рада Рівненської області про встановлення факту проживання - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала в с.Боровне Камінь-Каширського району Волинської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, з 24.03.1989 року по 02.05.1989 року, та в с.Стара Рафалівка Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області з 01.04.2018 року по даний час.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О.В. Іванків

Учасники процесу:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ), мешканка АДРЕСА_1 .

Зацікавлена особа: Вараська міська рада Рівненської області, , юридична адреса: 34400, м.Вараш, Майдан Незалежності 1, Рівненської області.