Справа № 692/831/22
Провадження № 4-с/692/3/23
У Х В А Л А
18 грудня 2023 року смт Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Левченко Л.О.,
за участю: секретаря Савенко О.В.
представника скаржника ОСОБА_2
державного виконавця Носенка В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Драбівського відділу Державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Носенка В.М.,
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Драбівського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Носенка В.М.
Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що 10 червня 2023 року отримав постанову старшого державного виконавця Носенко В.М. від 07.06.2023 року, ВП № 71962731, про відкриття виконавчого провадження. 30.09.2023р. скаржник отримав копію висновку від 12.09.2023р., виконаного ПП «Ажіо», про вартість об`єкту оцінки арештованого майна, яке належить ОСОБА_1 , а саме: нежитлової будівлі (магазин), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого вартість вказаного майна становить 98 100,00 грн. без врахування ПДВ. Зазначив, що з висновком не погодився та 04.10.2023р. звернувся до Драбівського відділу ДВС з заявою про призначення іншої експертизи на що отримав відповідь з роз`ясненням про порядок оскарження результатів визначення вартості майна. Вважає висновок про оцінку майна незаконним та необґрунтованим, оскільки ринкова вартість об`єкта оцінки є заниженою, оцінювачем та виконавцем в порушення вимог чинного законодавства не проведено безпосереднього ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом огляду та дослідження приміщень та що оцінювачем фактично не проведено оцінку майна, а звіт виконаний формально, узагальнено, без ретельного аналізу, у зв`язку з чим не є об`єктивним. Тому просить визнати дії старшого державного виконавця Носенка В.М. з оцінки майна у ВП №71962731 незаконними, визнати незаконною та протиправною оцінку майна, зроблену ПП «Ажіо» та зупинити передачу на реалізацію нерухомого майна - нежитлової будівлі (магазин), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 12.10.2023 року скаргу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.
Письмових заперечень на скаргу до суду не надходило.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 наполягав на задоволенні скарги. Його позицію по справі пояснила представник ОСОБА_2 , яка вказала, що 15.08.2023р. було проведено опис майна - нежитлової будівлі. 01.09.2023р. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності та в цей день направлено документи до ПП «Ажіо». 12.09.2023р. було надано звіт ПП «Ажіо», де на сторінці 2 вказано про проведення дослідження станом на 01.09.2023р. та вказано, що оцінювач проводив натурний огляд, обстеження та фотографування об`єкта оцінки, на сторінці 21 зазначено що оцінювач особисто провела огляд оцінюваного будинку. Натомість скаржнику невідомо про такий виїзд та проведення дослідження на місці, за період з 01.09.2023р. по 12.09.2023р. він оцінювача не бачив, також ніхто не звертався до батьків скаржника, які працюють у вказаному магазині, з проханням проведення огляду. Тому вважала, що оцінювач особисто не бачив магазин. Вказала, що у звіті зазначено про оцінку квартири АДРЕСА_2 , при цьому аналіз джерел стосується не магазину, а житлового будинку. Огляд було проведено лише ззовні, про що зазначив оцінювач і така оцінка є недостовірною та заниженою. Звернула увагу, що вказані у звіті відомості не відповідають реальним відомостям про об`єкт: щодо цегляних стін - хоча стіни утеплено та цегли не видно, перекриття магазину не дерев`яне, а зроблене з металевих ферм, щодо покрівлі вказано про азбестоцементні плити, однак там шифер на основній частині та металопрофіль на прибудові, вказано про ущільнені металопластикові вікна та дерев`яні і металопластикові двері, натомість вікна встановлено металопластикові з металевими ґратами, а двері металопластикові на вході та двоє броньованих дверей, одні з яких з ґратами, ззаду магазину та всередині прибудови. Також щодо внутрішніх умов оцінювач зазначає про наявність на підлозі плитки та паркету з відколами, хоча паркету нема взагалі, а стан плитки ніхто не оглядав, також вказано про оздоблення стін шпалерами, хоча на стінах наявні облицювальні панелі - вагонка та встановлено підвісну стелю з гіпсокартону. Також звіт має інші недоліки. Уточнила, що у звіті вказані документи, які були надані ДВС, при цьому техпаспорт на будівлю зазначений станом на 2018р. Натомість у 2020р. було здійснено добудову та виготовлено новий техпаспорт на будівлю з торгівельним залом площею 33,2 кв. м. та прибудовою площею 15,3 кв. м. і якби оцінювач був на місці, то всі вказані відмінності він би бачив. За таких умов вважала огляд формальним та протиправним.
У судовому засіданні старший державний виконавець Носенко В.М. проти задоволення скарги заперечував. Вказав, що вчиняв дії по виконавчому провадженню у відповідності до закону та в межах процедури виконавчого провадження. Оцінка майна робилась ПП «Ажіо» і у нього не було підстав їй не довіряти. Уточнив, що 15.08.2023р. проводив опис майна, магазин описував ззовні та не досліджував внутрішній вміст, оскільки всередину приміщення магазину не впускав батько скаржника/боржника ОСОБА_1 , який при цьому теж був присутній.
У судовому засіданні стягувач ОСОБА_4 пояснив, що був присутнім під час вчинення виконавчих дій з опису майна - магазину. Під час проведення виконавчих дій були свідки, а проведення виконавчих дій фіксувалось на відео, сторона боржника не впускала виконавця до магазину, оскільки це приватна власність, про що було складено протокол, підписаний присутніми. Зазначив, що не вбачає у діях виконавця порушень.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Судом встановлено, що 07.06.2023р. старшим державним виконавцем Драбівського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Носенком В.М. на підставі виконавчого листа № 692/831/22, виданого 31.05.2023р. Черкаським апеляційним судом, винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП № 71962115, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики від 16.08.2022р. 5000,00 доларів США. та щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 4597,50 грн. судового збору та 7000,00 грн. витрат на правову допомогу.
07.06.2023р. старшим державним виконавцем Драбівського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Носенком В.М. у виконавчому провадженні № 71962115 винесено постанови про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .
Також 07.06.2023р. старшим державним виконавцем Драбівського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Носенком В.М. у виконавчому провадженні № 71962115 винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якими для боржника ОСОБА_1 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
Відповідно до копії постанови старшого державного виконавця Драбівського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Носенка В.М. від 01.09.2023р. про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, у ВП № 71962115 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Ажіо», яке має сертифікат, виданий 23.04.2022р. за № 148/2022 Фондом державного майна України (строк дії: 22.04.2025) та вказано ПП «Ажіо» надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості арештованого майна боржника а саме: нежитлова будівля (магазин), місце знаходження: Черкаська область, Драбівський р-н, с. Михайлівка, вул. Свободи, 6, та попереджено суб`єктів оціночної діяльності ПП «Ажіо» в особі Клименка В.О. про кримінальну відповідальність.
Згідно заяви ОСОБА_1 від 04.10.2023р., адресованого Драбівському відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області, ОСОБА_1 отримав висновок про вартість нерухомого майна нежитлового приміщення магазину, наданий ПП «Ажіо», 30.09.2023р. від начальника відділу ДВС. З висновком не згідний, оскільки оцінювачем застосовано застарілі стандарти та методики оцінки і він особисто не був присутнім при огляді приміщення магазину та не врахував допоміжні будівлі, тому заявник просить призначити іншу товарознавчу експертизу з обов`язковим виїздом оцінювача майна на об`єкт оцінки та зобов`язується оплатити послуги з оцінки майна.
Відповідно до Звіту про незалежну оцінку по визначенню ранкової вартості без урахування ПДВ нежитлове приміщення, магазин, загальною площею 33,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Вартість може бути використана як початкова під час продажу майна в електронних торгах в ході реалізації виконавчого провадження. Даний звіт виконано ПП «Ажіо» на замовлення Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) станом на 01 вересня 2023р. Згідно даних звіту загальна площа будівлі 33,2 кв.м., фундамент цегляний, стіни - цегляні, перекриття-дерев`яне, дах і покрівля - азбестоцементні листи, підлога: керамічна плитка, паркет, проєми: вікна металопластикові, двері дерев`яні, металопластикові, оздоблювальні роботи - керамічна плитка, шпалери, внутрішні сантехнічні та електричні приводи - електромережа, водопостачання та водовідведення, опалення. В цілому фізичний стан жилого будинку можна охарактеризувати як задовільний, фізичний знос 29%. Звіт містить фото об`єкта ззовні, внутрішні зображення відсутні.
Відповідно до копії розписки ОСОБА_1 від 16.01.2023р. він отримав від державного виконавця Носенка В.М. копію звіту про оцінку майна на 11 арк.
Відповідно до копії технічного паспорту КП «ЧОБТІ» станом на 07.06.2023 магазин за адресою АДРЕСА_1 має одне приміщення загальною площею 33,2 кв.м., побудований у 1998р., фундамент - цегла, стіни - цегла керамічна утеплена пінопластом, декоративна штукатурка, перекриття - дерев`яні, покрівля - азбестоцементні листи, підлога: плитка. Наявні відомості про побудовані у 1998р. водоколонку, яму вигрібну та площадку. Даний магазин було придбано ОСОБА_1 у 2018р. про що свідчить свідоцтво № 1-275 від 10.10.2018р. копія Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №141007048 від 10.10.2018р.
Відповідно до копії технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами нежитлова будівля (магазин) АДРЕСА_1 , він виготовлений на замовлення ОСОБА_1 станом на 15.09.2020р. Згідно даних паспорта об`єкт має загальну площу 48,5 кв. м. та складається з приміщення торгівельного залу площею 33,2 кв.м. та підсобного приміщення площею 15,3, кв. м. Нежитлова будівля (магазин) побудована у 1998р., фундамент - цегла, стіни - цегла керамічна утеплена пінопластом, декоративна штукатурка, перекриття - дерев`яні, покрівля - азбестоцементні листи, підлога: плитка. Прибудова побудована у 2020р., фундамент металеві стовпи, стіни: плита ОСБ утеплена пінопластом, декоративна штукатурка, покрівля металопрофіль, відомості про перекриття відсутні, підлога: цементна.
Нормами ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Таким чином із норм чинного законодавства вбачається, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктами 6, 15, 22 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч. 1,3 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
У частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.
Зі змісту Закону України «Про виконавче провадження» убачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.
Отже, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18) викладено висновок про те, що чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України». Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.
Суд звертає увагу, що оскаржуючи дії державного виконавця скаржник не зазначає, які саме дії державного виконавця є незаконними та яким чином виконавець порушив законодавство України, а суть заперечень зводиться до незгоди з проведеною оцінкою.
Суд вважає, що у даному випадку дії державного виконавця щодо оцінки майна відповідають положенням ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначає, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна і протилежного скаржником не доведено, тому вимоги скарги ОСОБА_1 у частині визнання незаконними дій державного виконавця Носенка В.М є безпідставними і до задоволення не підлягають.
Абзацом 2 ч.5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.
Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.
Враховуючи викладене вимога про зупинення передачі на реалізацію нерухомого майна не ґрунтується на вимогах закону, тому до задоволення не підлягає.
Щодо вимоги про визнати незаконною та протиправною оцінки майна слід зазначити наступне.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Частиною третьою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.
Національним стандартом № 1 (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.
Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.
Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.
Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.
Згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.
Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
Разом із цим відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.
Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.
Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.
До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15, від 01 жовтня 2020 року у справі № 2-2394/10, від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17.
У свою чергу, у висновку про вартість майна відсутні як дані про особистий огляд об`єкту дослідження, так і відомості про неможливість особистого огляду відповідних об`єктів дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням пункту 56 Національного стандарту № 1 та пунктів 1, 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
У звіті про незалежну оцінку майна оцінювачем неодноразово зазначається про проведення натурго огляду, обстеження і фотографування обєкта оцінки. При цьому відсутні будь-які фото внутрішнього змісту обєкту, а характеристика об?єкту оцінки (його конструктивних елементів) не відповідає як змісту наявних у ньому фото, так і характеристики об?єкта згідно даних технічних паспортів, як станом на 2018р., так і станом на 2020р. та не може бути свідченням актуальних даних обєкта оцінки станом на момент огляду. Суд звертає увагу, що на сторінці №7 звіту дійсно вказано, що оцінювачем було проведено огляд об`єкта тільки ззовні і відомості про причини такого огляду тільки ззовні (зокрема, недопуск оцінювача до внутрішніх приміщень) не вказано. При цьому звіт містить відомості про внутрішнє облаштування магазину, вид та стан оздоблювальних матеріалів.
Суд звертає увагу, що Постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою було призначено таким субєктом ПП «Ажіо» була винесена 01.09.2023р., тому факт відвідування оцінювачем об?єкт оцінки 01.09.2023р. та визначення його стану саме станом на 01.09.2023р. та проведення об?єктивного огляду викликає у суду сумніви у його достовірності.
Ознайомлення з об`єктом оцінки полягає в дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та в особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, тоді як замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.
Таким чином, доводи скаржника ОСОБА_1 з приводу порушення вимог закону в цій частині, а саме те, що оцінка майна зроблена без огляду нерухомого майна, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки в разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.
Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.
За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.
За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.
При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.
Відповідно до статті 36 Національного стандарту № 1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.
Враховуючи викладене суд вважає, що скарга у цій частині підлягає до задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись статями 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд
Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправною оцінку нерухомого майна - нежитлової будівлі (магазин), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку про вартість майна від 12 вересня 2023 року, зроблену суб`єктом оціночної діяльності ПП «Ажіо».
У задоволенні інших вимог скарги - відмовити
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст ухвали виготовлений 22 грудня 2023 року.