справа № 570/5193/23
провадження № 2/570/1249/2023
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю представника позивача адвоката Лазоренко Т.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри 10) дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування,

в с т а н о в и в:

покликаючись на виплату за пошкоджений транспортний засіб внаслідок дорожньо транспортної пригод, представник позивача адвокат Тетяна Лазоренко у поданій до суду 28 вересня 2023 року позовній заяві просить стягнути з відповідача 89 516 грн. 19 коп. та сплачений судовий збір.

У відзиві відповідач вказує, що позивач, не надавши копії фото, які очевидно би спростували заявлені позовні вимоги, умисно заводить суд в оману, оскільки на них зафіксовано, що пошкодження КІА RIO д.н. НОМЕР_1 при ДТП 15.08.2023 року були незначні.

ОСОБА_2 , який подав заяву на виплату, не є страхувальником згідно наданого позивачем договору. Страхувальник Таскомбанк заявою про виплату страхового відшкодування з приводу ДТП , що трапилося 15.08.2023 року з автомобілем KIA RIO д.н. НОМЕР_1 не звертався взагалі, тому будь-які виплати є безпідставні, неправомірні та незаконні.

У рахунку-фактурі №000005521 від 22 серпня 2023 року замовником робіт є Приватне підприємство «Альянс краси», яке не є стороною договору страхування.

Вказаний термін оплати до 22.08.2023 року, при цьому позивач подає до суду платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 31 серпня 2023 року, тобто, якщо оплата і була проведена, то не згідно з вказаним рахунком-фактурою.

Очевидним є той факт, що з метою приховання реальних незначних пошкоджень автомобіля KIA RIO 15.08.2023 року та внесення до акту огляду неіснуючих серйозних пошкоджень, огляд проведений без його участі, акт огляду від 17.08.2023 року ніким не підписаний, а отже не має юридичної сили. У п.1,2,3,7 «Назви деталей та опис пошкоджень» є примітка «Не пост.» (не постраждав), що свідчить про цілісність цих деталей, а отже безпідставність оплати їх ремонту чи відновлення.

1з зазначеного в акті прізвища ОСОБА_3 не вбачається, чи має він право на проведення оціночної діяльності, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності та термін його дії відсутні.

У судовому засіданні вказаний представник позивача позов підтримала повністю і по аналогічних мотивах. Вважає, що саме суд може визначитися, які правовідносини склалися між сторонами-регрес чи суброгація.

Стверджує, що згідно з положеннями ст.25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 (провадження №12-134гс18).

Відповідач позов не визнає, з підстав, викладених у відзиві.

Додатково показав, що одразу після ДТП він пропонував ОСОБА_2 оплатити ремонт автомобіля, проте вона категорично відмовилася, на контакт не йшла, розмовляти зі ним не бажала. Повідомила, що нещодавно було ДТП на цьому ж автомобілі з пошкодженням заднього бампера. Підтвердженням цього факту є записи у страховому акті № 3.23.03349-1, де в розділі «Попередні виплати за договором» вказана сума 9 012,48 грн. Із поданих матеріалів позивачем до суду не вбачається, що наявні пошкодження сталися в результаті ДТП, яке сталося 15.08.2023 року, а не в результаті якихось інших ДТП. Отже, на підтвердження слів ОСОБА_2 уже були проведені виплати за даним договором за пошкодження даного автомобіля. Можливо, було проведено ремонт пошкоджень, які не стосуються пошкоджень в результаті ДТП, як сталася 15.08.2023 року і ці пошкодження були від попереднього ДТП.

На підтвердження відсутності суттєвих пошкоджень автомобіля КІА RIO при ДТП надав докази - фото з місця ДТП.

Страхове відшкодування значно перевищує розмір реальних збитків, з вини позивача ступінь пошкоджень встановити неможливо, оскільки автомобіль відремонтований.

В разі подальшого наполягання ТзДВ «Експрес Страхування» на неправомірному незаконному стягненні з нього коштів за ремонт неіснуючих пошкоджень автомобіля, в подальшому змушений буде звертатися з метою захисту своїх прав до контролюючих органів щодо притягнення відповідальних осіб зДВ «Експрес страхування» до відповідальності стосовно грубих порушень його прав, умов Договору, підробки документів.

Суд, заслухавши їх пояснення, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористався правовою допомогою.

Суд встановив такі обставини.

15.08.2023 о 15:50 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 , по вул.Святопокровська у смт.Гостомель Київської області скоїв зіткнення з автомобілем KIA Rio, д.н. НОМЕР_1 , № шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вина відповідача встановлена Постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі №?367/6506/23 від 11.09.202.

Автомобіль KIA Rio, д.н. НОМЕР_1 , №? шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , 2021, забезпечений ТДВ «Експрес Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів N? 207.20.000010/315 від 15.05.2023р.; діє з 19.05.2023р. по 18.05.2024р..

Страхувальник подав до ТДВ «Експрес Страхування» заяву про виплату страхового відшкодування.

Згідно з страховим актом №?3.23.03349 страхове відшкодування становить 89 516,19 грн.

Відповідно до умов договору добровільного майнового страхування ТДВ «Експрес Страхування» здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль в розмірі 89 516,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована.

Суд застосував такі норми права.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов?язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі». Згідно з ст.9 цього Закону страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку».

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов?язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підставі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ч.1 ст.1166 ЦІК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки і діяльність, пов?язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підста (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд дійшов таких висновків.

Предметом позову у даній справі є відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки, зобов`язання за яким залишилось невиконаним винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування»).

Тлумачення ст.629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст.5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч.1 ст.999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст.7 Закону України «Про страхування». До них п.9 ч.1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Слід зазначити, що в процесі реалізації прав та обов`язків, які виникають з таких договорів, також має місце делікт (деліктна відповідальність), внаслідок настання якого і виникає страховий випадок, коли страхувальник зазнає майнової шкоди, а в подальшому можуть виникнути і відносини суброгації.

Ст.512, 514 ЦК України передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою. Ці норми кореспондуються з положеннями ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування", згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у правовідносинах суброгації відбувається лише заміна кредитора: право вимоги передається (переходить) від страхувальника (якого ще називають вигодонабувачем, первісним кредитором, потерпілим) до страховика - нового кредитора, який в подальшому замість страхувальника і буде пред`являти право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Така заміна відбувається на підставі закону, в момент виплати страховиком страхового відшкодування страхувальнику. Тому нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки у таких правовідносинах зберігається те зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування.

Отже, у відносинах суброгації страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні, а особа, яка завдала шкоди, - його боржником. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Під час виплати страховиком страхувальнику страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування відбувається заміна кредитора, і, як наслідок, у страховика виникає право вимоги до відповідальної особи щодо відшкодування йому завданої шкоди у порядку суброгації.

Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 (провадження №12-134гс18).

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Отже, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

За обставинами, викладеними у позовній заяві, позивач просив стягнути з винної у ДТП особи те страхове відшкодування, яке було виплачене ними, на виконання договору добровільного страхування транспортного засобу страхувальнику. Оскільки позивачвиплатив страхове відшкодування потерпілій, то він отримав права кредитора.

Потерпілий скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримав відшкодування з врахуванням вказаних положень Закону. Суд вважає, що страховик забезпечив реалізацію абсолютного права потерпілого на відшкодування шкоди, завданої ДТП, на вказаних підставах, передбачених законом.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований страховиком; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п.6 ст.3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити цивільний позов Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьТовариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" 89 516 грн. 19коп. страхового відшкодування в порядку суброгації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьТовариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес страхування", місце знаходження: м.Київ, просп.Степана Бандери, 22, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Кушнір Н.В.