Справа № 459/1508/23 Головуючий у 1 інстанції: Дем`яновська Ю.Д.
Провадження № 22-ц/811/2138/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача:Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 23 червня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 23 червня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто позивачу.

Вказану ухвалу оскаржило АТ КБ «Приватбанк».

В апеляційній скарзі просять ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 23 червня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначають, що на виконання ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 08.05.2023 року було подано належним чином завірені копії довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідки про видані картки, виписки за договором, копії наказу про затвердження «Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, що відповідає ч. 4 ст. 95 ЦПК України. Проте, на думку суду першої інстанції, позивачем не виконано вимог ухвали від 08.05.2023 року про залишення позовної заяви без руху, оскільки не подано суду оригінали вищезазначених документів. Вважаютьє, що суд першої інстанції грубо порушив ст. 229 ЦПК України відповідно до якої суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянуті речові докази. Отже, з`ясування обставин справи та дослідження доказів відбувається після відкриття провадження по справі, на стадії розгляду справи по суті, а тому суд безпідставно, з грубим порушенням норм процесуального законодавства, повернув позовну заяву позивачу. Крім цього, до позовної заяви позивачем додано документи російською мовою, а тому суд вважав, що позивач повинен надати до суду переклад таких документів українською мовою. Щодо даних обставин звертають увагу на те, що суд першої інстанції не зазначив жодної норми процесуального або матеріального права, які унеможливлюють подання до позовної заяви вищезазначених документів на російській мові. Не зазначив жодного нормативно-правового акту, який би зобов`язував позивача ці документи перекладати з російської мови на українську. По-друге, ст.10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/99 від 14.12.1999 року визначено офіційне тлумачення ч.1 ст.10 Конституції України, а саме: «Положення частини першої статті 10 Конституції України, за яким "державною мовою в Україні є українська мова", треба розуміти так, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України). Поряд з державною мовою при здійсненні повноважень місцевими органами виконавчої влади, органами Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування можуть використовуватися російська та інші мови національних меншин у межах і порядку, що визначаються законами України.». На момент укладення кредитного договору, у 2010 році позивач (AT КБ «ПриватБанк») не відносився ні до органів державної влади, ні до органів місцевого самоврядування. Крім того, відповідно до ч.3 ст.10 Конституції України, в Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України. Таким чином, на момент укладення кредитного договору, будь-які заборони щодо укладення договору російською мовою були відсутні.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.185 ЦПК України , 10 Конституції України, 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» повертаючи заявусуд виходив з того, що представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Ляр Дмитро Юрійович звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості із відповідача ОСОБА_1 . Ухвалою від 08.05.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Зокрема, такими недоліками були: -відсутність вказаних у додатках оригіналів письмових доказів (довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідки про видані картки, виписки за договором). -не засвідчені належним чином частина копії документів, а саме: копія витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, копія паспорта споживчого кредиту, копія наказу про затвердження «Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг» та додатки до примірника позовної заяви -подання копій документів, викладених на російській мові, а саме: «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг Утвержденные приказом от 06.03.2010г. №СП-2010-256», «Приказ шаблон №906». Вказана ухвала отримана 09.05.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 25.05.2023 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, якою лише частково виконано вимоги ухвали від 08.05.2023 року, зокрема подано копії документів, що прошиті та завірені належним чином. Крім цього, у заяві про усунення недоліків міститься посилання на ст.ст.6,627 ЦК України, у відповідності до яких, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, договір, підписаний Банком та клієнтом, відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, вважає, що не існує будь-яких норм, які б зобов`язували позивача подавати до суду кредитний договір, який було укладено сторонами на російській мові, в перекладі на українську. Постановляючи ухвалу суд виходив з того, що позивачем не виконано вимог ухвали від 08.05.2023 року про залишення позовної заяви без руху, зокрема, не приведено письмові докази у відповідність до вимог закону і не надано такі в перекладі на українську мову, не подано суду оригінали документів довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідки про видані картки, виписки за договором, копії наказу про затвердження «Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг. Враховуючи те, що представник позивача не усунув недоліки позовної заяви, а тому таку слід повернути останньому на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду немає. Висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2023 року представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Ляр Дмитро Юрійович звернувся у суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просив:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 31.07.2010 року у розмірі 47535.70 грн. станом на 26.03.2023, яка складається з наступного:39575.60 грн. - заборгованість за кредитом; 7960.10 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом;0.00 грн. - заборгованість за комісією; 0.00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 08 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху для подання до суду оригіналів письмових доказів або їх копій, належним чином засвідчених, на які позивач посилається у своєму позові, а також перекладу документів на державну мову України.

Вказана ухвала мотивована тим, що всупереч вимогам законодавства, оригінали письмових доказів, зокрема довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, довідка про видані картки, виписка за договором, до позовної заяви не додавались, про що свідчить акт про відсутність вкладень від 04.05.2023 року.Окрім цього, як вбачається із поданих матеріалів, представником позивача до позовної заяви долучено копії документів, частина яких, а саме: копія витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, копія паспорта споживчого кредиту, копія наказу про затвердження «Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг» та додатки до примірника позовної заяви не засвідчені належним чином.Отже, представнику позивача слід виправити вказані недоліки позовної заяви, для подальшого належного та об`єктивного розгляду позовної заяви судом.Однак, як вбачається з додатків до позовної заяви, позивачем надано суду копії документів, викладених на російській мові, а саме: «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг Утвержденные приказом от 06.03.2010г. №СП-2010-256», «Приказ шаблон №906».З огляду на вищенаведене, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, до матеріалів заяви необхідно долучити переклад вказаних документів на державну мову України.

25.05.2023 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, якою лише частково виконано вимоги ухвали від 08.05.2023 року, зокрема подано копії документів, що прошиті та завірені належним чином. Крім цього, у заяві про усунення недоліків міститься посилання на ст.ст. 6, 627 ЦК України, у відповідності до яких, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, договір, підписаний Банком та клієнтом, відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, вважає, що не існує будь-яких норм, які б зобов`язували позивача подавати до суду кредитний договір, який було укладено сторонами на російській мові, в перекладі на українську.

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву повернуто позивачеві, оскільки позивачем не виконано вимог ухвали від 08.05.2023 року про залишення позовної заяви без руху, зокрема, не приведено письмові докази у відповідність до вимог закону і не надано такі в перекладі на українську мову, не подано суду оригінали документів довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідки про видані картки, виписки за договором, копії наказу про затвердження «Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг».

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1,2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Згідно ст. 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Відповідно до ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова, яка згідно ст. 1 ЗУ «Про забезпечення функціонування української мови як державної» є єдиною державною (офіційною) мовою в Україні.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Частина 3 ст.14 даного Закону зауважує, що сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч. 3 ст. 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа N 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Абзацом четвертим пункту 8 Розділу І Інструкції з діловодства в місцевих та адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 №814, передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені офіційним перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ст. 228 ЦПК України, суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються. З урахуванням змісту спірних правовідносин, обставин справи та зібраних у справі доказів суд під час розгляду справи по суті може змінити порядок з`ясування обставин справи та порядок дослідження доказів, про що зазначається у протоколі судового засідання.

Згідно ч. 1 ст. 229 ЦПК України, Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Згідно ст. 235 ЦПК України, письмові докази, у тому числі протоколи їх огляду, складені за судовим дорученням або в порядку забезпечення доказів, за клопотанням учасника справи оголошуються в судовому засіданні або пред`являються йому, а в разі необхідності також свідкам, експертам, спеціалістам чи перекладачам для ознайомлення. Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу цих доказів або протоколу їх огляду. Учасниками справи з приводу зазначених доказів можуть ставитися питання свідкам, а також експертам, спеціалістам.

Судом першої інстанції правильно вказано, що при зверненні до суду із позовною заявою позивачем разом із документами, які виготовлені на російській мові, повинні бути подані належним чином засвідчені переклади на державну мову.

Крім цього, слід звернути увагу і на те, що російською мовою подано Банком не ті документи, які були предметом підписання відповідачем, а загальні документи, які є внутрішніми правилами Банку та розповсюджуються на невизначене коло осіб, а саме: «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг Утвержденние приказом от 06.03.2010г. №СП-2010-256», «Приказ шаблон №906», які не можуть бути видані виключно російською мовою, а однозначно первинно викладені українською мовою із відповідним перекладом.

Відтак, суд першої інстанції правильно вважав, що позивачем не виконано вимог ухвали від 08.05.2023 року про залишення позовної заяви без руху, зокрема, не приведено письмові докази у відповідність до вимог закону і не надано такі в перекладі на українську мову (у даному випадку навіть навпаки оригінали українською мовою не долучено натомість долучені російськомовні переклади «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг Утвержденние приказом от 06.03.2010г. №СП-2010-256», «Приказ шаблон №906»), не подано суду оригінали документів довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідки про видані картки, виписки за договором, копії наказу про затвердження «Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідно суд не вправі та не взмозі такі досліджувати при розгляді справи без належного перекладу українською мовою, навіть якщо такі і були використані сторонами у спірних правовідносинах, адже суд зобов`язаний безпосередньо дослідити докази, зобов`язаний це робити державною мовою та не взмозі цього робити при наявності іншомовних доказів без належного перекладу.

Тому, дійсно, як вказує Банк, сторони мають право укладати правочини будь-якою мовою, однак суд зобов`язаний дослідити подані докази, проте дослідити докази викладені іноземною мовою взмозі виключно з офіційним перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги, слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, ухвалу ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що відповідає обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 23 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра