Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

за участю

секретаря судового засідання Хорольської І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За час свого життя ОСОБА_2 склала 30.07.2020 року заповіт, згідно якого заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 0.2600 га, 0.2500 га, житлового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , позивач звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене нерухоме майно. Однак, 25.04.2023 державним нотаріусом винесено постанову про відому у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Про факт смерті ОСОБА_2 позивач дізнався лише у березні 2023 року, коли остання перестала виходити на зв`язок та її мобільний телефон був вимкнений. ОСОБА_2 не є близьким родичем позивача.Позивач на протязі 2019-2020 років декілька разів допомагав ОСОБА_2 як матеріально так і по господарству.

Крім того, позивачеві стало відомо про те, що на його користь ОСОБА_2 складено заповіт лише у березні 2023 року від ОСОБА_3 , який має у власності домоволодіння, яке знаходиться по сусідству із земельними ділянками та житловим будинком ( АДРЕСА_2 ), що належить на праві власності ОСОБА_2 .Також, останній передав у березні 2023 року позивачеві оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки та житловий будинок, які належали ОСОБА_2 та оригінал заповіту від її імені на користь позивача.

Виходячи з наведених обставин, позивач звертається до суду та прохає визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 терміном один місяць.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача до суду надано заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без їхньої участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до заповіту від 30 липня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Грощій Н.Г., який зареєстрований в реєстрі за № 2-614, 2-615, ОСОБА_2 вказала позивача як спадкоємця всього свого майна (а. с. 10).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

25 квітня 2023 року до державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 (а. с. 58) та цього ж дня постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 69).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.09.2020 по справі № 130/2517/18.

Вирішуючи справу, суд враховує наявність заповіту на користь позивача як спадкоємця майна ОСОБА_2 , а також обставини незнання позивача про наявність заповіту складеного на його ім`я.

Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані причини були пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , визначити додатковий строк один місяць після вступу рішення в законну силу, для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук