17.05.2023
Справа № 310/2210/21
Провадження № 4-с/331/9/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Крамаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , за участю стягувача ОСОБА_3 , на дії і постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Дмитра Геннадійовича,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1118712 від 27.03.2023 року (а.с.4-5), на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білан Д.Г., та на постанову про прийняття виконавчого провадження від 14.03.2023 року. На обґрунтування поданої скарги заявник вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є боржником на підставі виконавчого листа Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 310/2210/21 від 09.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів у розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання чинності судовим рішенням і до повноліття дитини. Стягнення боргу проводилось головним державним виконавцем Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міненком Сергієм Володимировичем. У скарзі вказано, що до 20.03.2023 року скаржнику не було відомо про прийняття виконавчого провадження № 46922473. Про це скаржник дізнався лише тоді, коли йому не вдалось скористатись коштами на картці та, звернувшись з даним питанням до роботодавця, ОСОБА_1 дізнався про прийняття вищевказаного виконавчого провадження та стягнення коштів із скаржника. Як з`ясувалось, картковий рахунок був накладений арешт на підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 15.03.2023 року. Скаржник вказує, що жодних постанов про прийняття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 станом на день звернення до суду зі скаргою - не надходило. Також в скарзі зазначено, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що вищевказані постанови були прийняті на підставі надрукованої заяви про прийняття виконавчих проваджень від ОСОБА_3 від 09.02.2023 року. Не погоджуючись з даною заявою, скаржник вказує на недоліки даної заяви, а саме, що заяву надруковано та підписано (начебто ОСОБА_3 ); за допомогою доступу сторін до виконавчого провадження з ідентифікатором доступу вбачається, що заяву завантажено до інших документів виконавчого провадження 15.03.2023 року (тобто після Постанови про прийняття виконавчого провадження) в форматі pdf (фото); в заяві зазначено адресу: АДРЕСА_1 (тоді як в матеріалах виконавчого провадження зазначено іншу адресу: АДРЕСА_1 ); до заяви не додано виконавчого документу, реквізитів для оплати, документів, що підтверджують особи стягувача; заяву не підписано в порядку передбаченому Законодавством України. Виходячи з вищенаведеного, заявником зазначено, що особу стягувача державним виконавцем не встановлено, а виконавчий документ не надано. Крім того, заявник зазначає, подана заява не зареєстрована вхідним штампелем Відділу примусового виконання рішень забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Окрім того, в скарзі також зазначено, що закон врегульовує, що у випадку виконання рішень про стягнення аліментів, підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці, які здійснюють відрахування з заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, перераховують стягнуті кошти на визначений у заяві або зверненні стягувача рахунок. Скаржник також зазначає, що закон забороняє відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території адміністративно-територіальних одиниць, які тимчасово окуповані внаслідок військової агресії Російської Федерації у період такої окупації. Таким чином, враховуючи відсутність на непідконтрольній території у державних виконавців доступу до АСВП та дію нового Закону, відкрити виконавче провадження (навіть якщо це стягнення аліментів) на окупованій території наразі неможливо, а тому скаржник вказує, що особу заявника не ідентифіковано, а отже є ймовірність того, що стягувач отримала паспорт Російської Федерації. З урахуванням, того, що зв`язок із стягувачем відсутній, оскільки остання перебуває на тимчасові окупованій території України, у скаржника існують певні сумніви щодо подання стягувачем вищевказаної заяви та відповідно отриманням коштів нею на утримання дитини. Отже, постанова старшого державного виконавця Білана Д.Г. від 14.03.2023 року про прийняття виконавчого провадження на підставі заяви від 09.02.2023 року, завантаженої до АСВП 15.03.2023 року, на думку заявника суперечить чинному законодавству, зокрема Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Виходячи із вищенаведеного, заявник просить суд визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Д.Г. про прийняття виконавчого провадження - неправомірними; постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Д.Г. про прийняття виконавчого провадження скасувати; з метою забезпечення повноти та всебічності судового розгляду та витребувати у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) матеріали виконавчого провадження серії ВП № 46922473.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 29 березня 2023 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали виконавчого провадження (а.с.17).

07 квітня 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Біланом Д.Г. подано до канцелярії суду відзив на скаргу, в якому зазначено, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебуває виконавче провадження № 46922473, відкрите на підставі виконавчого листа № 310/2210/21, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 30.07.2021 року (до 30.07.2021 року розмір аліментів складав 590,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) до повноліття дитини. Державний виконавець вказує, що 14.03.2023 року ним на підставі наказу Міністерства юстиції України № 2869/5 від 08.07.2022 року «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» (зі змінами, внесеними наказом № 182/5 від 11.01.2023 року) та на виконання доручення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 10715/26-40 від 20.02.2023 року винесено відповідні постанови № 46922473 про передачу виконавчого провадження та прийняття виконавчого провадження. У відзиві також вказано, що Наказом Міністерства юстиції України № 2869/5 від 08.07.2022 року «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» (зі змінами, внесеними наказом № 182/5 від 11.01.2023 року) визначено, що під час дії воєнного стану Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на яку поширюється компетенція, зокрема, Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Абзацом пункту 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що виконавче провадження, яке перебуває (перебувало) на виконанні в органі державної виконавчої служби, місцезнаходженням якого є територія, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупована, інформація про які міститься в Переліку, приймається до виконання визначеним Міністерством юстиції України органом державної виконавчої служби на підставі доручення або резолюції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень, якому підпорядкований визначений Міністерством юстиції України орган державної виконавчої служби, які надаються за результатами розгляду звернення сторони виконавчого провадження або іншої особи або доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби. Державний виконавець зазначає, що доручення про забезпечення вимог чинного законодавства начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Визвілко Т.В. за її підписом, як внутрішній документ за № 10715/26-40 від 20.02.2023 року, отримано Відділом через систему внутрішнього електронного документообігу «Меgароlis.DocNet». Зазначеним дорученням зобов`язано Відділ прийняти до виконання виконавче провадження № 46922473 щодо боржника ОСОБА_1 , яке перебуває на виконанні в Бердянському відділі державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та вжити передбачених чинним законодавством про виконавче провадження заходів з метою вирішення питань, вказаних у зверненні ОСОБА_3 від 09.02.2023 року. Враховуючи викладене, державний виконавець зазначає, що керуючись нормами чинного законодавства, зокрема, пунктом 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, на підставі доручення начальника Управління державним виконавцем Відділу винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 46922473. Законних підстав для невиконання вищевказаного доручення у державного виконавця не було. Одночасно з тим боржник не оскаржує законність доручення начальника Управління № 10715/26-40 від 20.02.2023 року (і навіть не зазначає як позовні вимоги у своїй скарзі), на підставі якого винесено оскаржувану постанову про прийняття виконавчого провадження № 46922473. Виходячи з вищенаведеного, державний виконавець просить суд визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Д.Г., а саме - винесення постанови про прийняття виконавчого провадження № 46922473 від 14.03.2023 року, вчиненими відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця. У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в особі представника Аксьонової С.В., на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Д.Г. щодо винесення постанови про прийняття виконавчого провадження № 46922473 від 14.03.2023 по цивільній справі № 310/2210/21 - відмовити у повному обсязі (а.с.77-80).

Також, 07 квітня 2023 року до канцелярії суду від старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Дмитра Геннадійовича надійшла копія матеріалів виконавчого провадження № 46922473 (а.с.30-76).

20 квітня 2023 року через систему «Електронний суд» від представника скаржника адвоката Аксьонової С.В. надійшла відповідь на відзив державного виконавця, з якої вбачається, що на заперечення доводів, які містяться у відзиві державного виконавця, представник скаржника зазначає, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Біланом Дмитром Геннадійовичем не надано клопотання про поновлення процесуальних строків на подання відзиву на скаргу, а тому представник заявника вважає, що відзив, який наданий державним виконавцем Біланом Д.Г. 18.04.2023 року в приміщенні суду, без підтвердження направлення сторонам, без клопотання про поновлення строку на подання відзиву, на підставі положень ч.5 ст.49, ст.178, ст.183 ЦПК України, належить повернути заявнику. Також представник скаржника вказує, що доручення, на яке посилається у відзиві державний виконавець, не містилось в матеріалах виконавчого провадження, про його існування стало відомо з відзиву на скаргу, з таким дорученням скаржника не було ознайомлено і доручення не надано до відзиву. Окрім того, у відповіді на відзив зазначено, що обов`язок виконавця на перевірку наявності/відсутності паспорта громадянина Російської Федерації стягувача та вжиття заходів примусового виконання рішень за Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022 року, а саме пункту 10-2 розділу ХІІ «До набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є Російська Федерація або такі особи: громадяни Російської Федерації» - не виконано. Виходячи з вищенаведеного, представник скаржника зазначає, що постанова старшого державного виконавця Білана Дмитра Геннадійовича від 14.03.2023 року про прийняття виконавчого провадження на підставі заяви від 09.02.2023 року, завантаженої до АСВП 15.03.2023 року, суперечить чинному законодавству, зокрема Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (а.с.91-98).

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника адвокат Аксьонова С.В. не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином та у встановленому законом порядку. Проте, до канцелярії суду від представника скаржника адвоката Аксьонової С.В. надійшла заява, в якій представник скаржника просить суд розглянути справу за відсутності скаржника та його представника, подану скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.105, 113).

У судове засідання старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білан Д.Г. також не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку. Між тим, до канцелярії суду від державного виконавця Білана Д.Г. надійшла заява, в якій останній просить справу розглянути за його відсутності, у задоволенні поданої скарги відмовити (а.с.112).

В судове засідання стягувач ОСОБА_3 також не з`явилася, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.20, 23, 27), про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги разом з додатками, заперечення державного виконавця, які містяться у відзиві на скаргу, дослідивши відповідь на відзив державного виконавця, який поданий представником скаржника адвокатом Аксьоновою С.В., а також дослідивши матеріали виконавчого провадження, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

За змістом статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 квітня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. щомісячно, починаючи з 19 лютого 2010 року до повноліття дитини (а.с.111).

Відповідно до копії постанови від 20.03.2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області відкрито виконавче провадження № 46922473 для примусового виконання виконавчого листа № 2-2506/2010, який видано 09.06.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Дрогобич Львівської області, на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. щомісячно, починаючи з 19 лютого 2010 року до повноліття дитини (а.с.75).

Постановою Запорізького апеляційного суду 30 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року (а.с.101-102) скасовано. Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Змінено розмір аліментів, визначених рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2019 року по справі № 310/6997/19, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_2 ) на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1/6 (однієї шостої) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання чинності судовим рішенням і до повноліття дитини (а.с.103-104).

Із змісту заяви від 09.02.2023 року, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, так копія якої надана суду, вбачається, що стягувач ОСОБА_3 звернулась до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття виконавчих проваджень на виконання рішення № 310/2210/21, у зв`язку з тимчасовою окупацією міста Бердянська, та як наслідок неможливістю здійснення діяльності Відділом виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (а.с.60).

Із змісту доручення начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Визвілко Т. № 10715/26-40 від 20.02.2023 року на ім`я заступника начальника Управління начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Половнікова Р., вбачається, що Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах повноважень, наданих відповідно до Типового положення про Управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 року № 1183/5, розглянуто звернення ОСОБА_3 від 09.02.2023 року щодо передачі виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За підсумками перевірки фактів, викладених в цьому зверненні, з даних автоматизованої системи виконавчого провадження, Управлінням встановлено, що на виконанні в Бердянському відділі державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з 2015 року перебуває виконавче провадження № 46922473 з примусового виконання виконавчого листа № 310/2210/21, виданого 09.09.2021 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.07.2021 року (до 30.07.2021 розмір аліментів складав 590,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) до повноліття дитини. Стягувачем заявлено клопотання про передачу виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Враховуючи, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (зі змінами) в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, органи державної виконавчої служби Запорізької області продовжують здійснення своїх повноважень відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки Бердянський район Запорізької області тимчасово окуповано внаслідок військової агресії Російської Федерації, функціонування АСВП з метою недопущення несанкціонованого доступу до інформації, що міститься в ній, призупинено для працівників відділу; відповідно до наказів Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено простій в роботі до стабілізації ситуації в Україні та припинення обставин, що викликали простій для працівників відділу; територіальні громади Бердянського району Запорізької області внесені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджено наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 року № 309 (із змінами). Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 2869/5 від 08.07.2022 року та № 182/5 від 11.01.2023 року визначено, що під час дії воєнного стану відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на яку поширюється компетенція Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 09.06.2022 року № 2297/5 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України», за результатами розгляду вищевказаного звернення (копія додається), з метою дотримання норм чинного законодавства про виконавче провадження, зобов`язано: 1) прийняти до виконання виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 № 46922473, яке перебуває на виконанні в Бердянському відділі державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); 2) вжити передбачених чинним законодавством про виконавче провадження заходів з метою вирішення питань, вказаних у зверненні ОСОБА_3 від 09.02.2023 року; 3) про виконання доручення доповісти в строк до 17.03.2023 року. Також, із змісту доручення вбачається, про попередження про персональну відповідальність за невиконання цього доручення та недотримання державним виконавцем в подальшому вимог чинного законодавства (а.с.58-59).

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, а саме резолюції до документа № 10715/26-40 від 20.02.2023 року, заступник начальника Управління начальник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Половніков Р. С. 20.02.2023 року передав до роботи даний матеріал для головного: ОСОБА_5 та для інформації ОСОБА_6 , термін 16.03.2023 року (а.с.57).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Д. Г. від 14.03.2023 року, виконавче провадження № 46922473 передано, а саме виконавчий лист № 310/2210/21 від 09.09.2021 року (а.с.55-56).

Відповідно до постанови про прийняття виконавчого провадження, яке винесено старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Д. Г., виконавче провадження № 46922473 з примусового виконання виконавчого документу, а саме виконавчий лист № 310/2210/21 від 09.09.2021 року прийнято (а.с.53-54).

Щодо тверджень боржника ОСОБА_1 , які викладені ним у скарзі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Абзацом пункту 4 розділу І «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що Міністерство юстиції України за поданням/пропозиціями Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України може визначити орган державної виконавчої служби, на який покладатиметься повноваження з примусового виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупована, інформація про які міститься в Переліку.

Наказом Міністерства юстиції України № 2869/5 від 08.07.2022 року «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» (зі змінами, внесеними наказом № 182/5 від 11.01.2023 року) визначено, що під час дії воєнного стану Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія на яку поширюється компетенція, зокрема, Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Абзацом пункту 4 розділу І «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що виконавче провадження, яке перебуває (перебувало) на виконанні в органі державної виконавчої служби, місцезнаходженням якого є територія, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупована, інформація про які міститься в Переліку, приймається до виконання визначеним Міністерством юстиції України органом державної виконавчої служби на підставі доручення або резолюції начальника управління забезпечення примусового виконання рішень, якому підпорядкований визначений Міністерством юстиції України орган державної виконавчої служби, які надаються за результатами розгляду звернення сторони виконавчого провадження або іншої особи або доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що доручення про забезпечення вимог чинного законодавства начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Визвілко Т.В. за її підписом, як внутрішній документ за № 10715/26-40 від 20.02.2023 року, отримано Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) через систему внутрішнього електронного документообігу «Меgароlis.DocNet». Зазначеним дорученням зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийняти до виконання виконавче провадження № 46922473 щодо боржника ОСОБА_1 , яке перебуває на виконанні в Бердянському відділі державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та вжити передбачених чинним законодавством про виконавче провадження заходів з метою вирішення питань, вказаних у зверненні ОСОБА_3 від 09.02.2023 року.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Враховуючи викладене, керуючись нормами чинного законодавства, зокрема, пунктом 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, на підставі доручення начальника Управління державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 46922473. Судом встановлено, що законних підстав для невиконання вищевказаного доручення у державного виконавця не було.

Одночасно суд погоджується з доводами державного виконавця Білана Д.Г., який вказує, що боржник не оскаржує законність доручення начальника Управління № 10715/26-40 від 20.02.2023 року, на підставі якого винесено оскаржувану постанову про прийняття виконавчого провадження № 46922473.

Також суд при йшов до висновку, що вищевказане доручення винесено начальником Управління за результатами розгляду звернення сторони виконавчого провадження, у відповідності до норм чинного законодавства.

Щодо надання оцінки змісту заяви стягувача ОСОБА_3 від 09.02.2023 року, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи, що стягувач ОСОБА_3 знаходиться на тимчасово окупованій території в місті Бердянську Запорізької області, і цей факт сторони не оспорюють, суд приходить до висновку, що направлення даної заяви стягувачем в такій формі та через електронну пошту на електронну адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень, є єдиним можливим способом для реалізації своїх прав як стягувача в рамках даного виконавчого провадження в умовах сьогодення, враховуючи всі ті обставини, в яких перебуває стягувач. Також слід зазначити, що дані дії направлені, в першу чергу, на захист прав спільної дитини стягувача і боржника, а також направлені на виконання рішення суду, яке є обов`язковим для сторін.

Щодо інших тверджень, викладених боржником у скарзі, суд приходить до наступних висновків.

Так, твердження скаржника ОСОБА_1 про застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 39 та ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» є помилковим, оскільки вони застосовуються у випадках, коли постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку.

Проте, у межах виконавчого провадження № 46922473 державним виконавцем не виносилась жодна із зазначених вище постанов, яка потім була б визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, внаслідок чого у межах виконавчого провадження № 46922473 не виносилась і постанова про відновлення виконавчого провадження.

Суд також звертає увагу, що пунктом 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Твердження скаржника про наявність законодавчої заборони щодо перерахування коштів на користь стягувачів, які фактично мешкають на тимчасово окупованій території, є помилковим, оскільки пунктом 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік фізичних та юридичних осіб, а саме - «до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є Російська Федерація або такі особи: громадяни Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації».

На даний час у матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація щодо наявності у ОСОБА_3 громадянства Російської Федерації, а скаржник не надає на обґрунтування даного твердження будь-яких доказів.

Твердження скаржника щодо обов`язковості додання до звернення стягувача оригіналу виконавчого документу, реквізитів рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності) тощо є помилковим, оскільки норми, зазначені у розділах III та XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень застосовуються до заяви про примусове виконання рішення у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа, яка подається до органу ДВС та на підставі яких державний виконавець приймає рішення про відкриття виконавчого провадження або повертає документ стягувачу без прийняття до виконання.

Проте, оскаржувана боржником постанова не стосується відкриття виконавчого провадження, а виконавче провадження лише передається з одного відділу ДВС до іншого. Окрім того, реквізити для подальшого перерахування коштів, стягнутих з боржника на користь стягувача, містяться у базі даних Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Д.Г., а саме, винесення постанови про прийняття виконавчого провадження № 46922473 від 14.03.2023 року, вчинені відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця.

Враховуючи, що в рамках даного провадження боржником оскаржується постанова про прийняття виконавчого провадження, а не оскаржується доручення начальника або резолюція заступника начальника, то суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Дмитра Геннадійовича відповідають нормам чинного законодавства, і виходять з обов`язку, покладеним на нього заступником начальника Управління начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Половніковим Р. та дорученням начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Визвілко Т. № 10715/26-40 від 20.02.2023 року.

Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 , в особі представника Аксьонової С.В., на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Д.Г. щодо винесення постанови про прийняття виконавчого провадження № 46922473 від 14.03.2023 по цивільній справі № 310/2210/21 слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447 ЦПК України, ст.ст. 39, 41 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 9 Закону України «Про державну службу», «Інструкцією з організації примусового виконання рішень» затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, Наказом Міністерства юстиції України № 2869/5 від 08.07.2022 «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень»,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), в особі представника ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), за участю стягувача ОСОБА_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), на дії і постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Дмитра Геннадійовича про прийняття виконавчого провадження від 14.03.2023 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун