КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

справа №133/3981/21

08.11.23 м.Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Пєтухової Н.О.

за участю секретаря судових засідань Гаврилюк О.Г.,

представника позивача Кузьмінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Козятині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козятинської міської ради та ОСОБА_2 про поновлення строку на прийняття спадщини,-

Встановив:

Позивачка звернулась до суду із позовом? в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після смерті батька, перебираючи документи покійного батька вона знайшла свідоцтво про смерть свого діда ОСОБА_3 , в якому зазначено, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Російській Федерації, Ленінградській області, Всеволжскому районі гц Токсово. З метою роз`яснення можливості прийняття спадщини після свого діда, вона 14 грудня 2021 року звернулась до приватного нотаріуса Барської Ірини Олександрівни, надавши нотаріусу свідоцтво про смерть діда та документи, які підтверджують її споріднення з померлим, та отримала від нотаріуса письмове роз`яснення, про те, що її дідусь ОСОБА_3 , 1937 р.н., громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 жодним нотаріусом в межах Хмільницького районного нотаріального округу, Вінницької області, не заводилась. Крім того позивач вказує, що згідно сформованої нотаріусом інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.12.2021 вона дізналась про наявність у спадковому реєстрі чинного заповіту за номером 58298131, складеного 02.12.2015 ОСОБА_3 ; реєстратор Козятинська державна нотаріальна контора. Після чого звернулась з заявою до Козятинської державної нотаріальної контори про отримання дублікату заповіту, та 23 грудня 2021 року вона отримала дублікат заповіту, складеного 02 грудня 2015 року ОСОБА_3 , з якого дізналась, що спадкодавець на випадок смерті зробив розпорядження: належну йому на праві приватної власності квартиру за АДРЕСА_2 , заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усе інше майно, де б воно не було і на що він матиме право за законом заповідав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім зазначеної в заповіті квартири спадкодавцю належить нерухоме майно -земельна ділянка кадастровий номер №:00:005:0072, площею 0,0227 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яку вона має намір прийняти у спадщину.

Вважає, що строк для прийняття спадщини нєю пропущено з поважних причин, оскільки вона не проживала зі спадкодавцем на момент смерті, оскільки спадкодавець проживав окремо, їй не було відомо про смерть спадкодавця й про наявність заповіту. Крім того, оскільки Козятинській державній нотаріальній конторі не було відомо про смерть ОСОБА_2 , тому нотаріусом не вчинялись дії щодо належного сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця, як це передбачено ст. 63 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин та з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 27.01.2022 по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі, а також запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

У запропонований судом строк відповідачі відзиву на позов не надали.

Ухвалою від 22.03.2023 справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача -адвокат Кузьмінський Ю.В. заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Із позовної заяви та пояснень, наданих представником позивача в судовому засіданні, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 проживає на території Російської Федерації, що унеможливлює його виклик до суду через військову агресією Російської Федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України, у в`язку з чим Міністерство закордонних справ України 24.02.2022 нотифікувало МЗС РФ про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з Росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та Російською Федерацією від 14.02.1992.

Згідно з листом Міністерства юстиції України «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 на офіційному вебсайті Акціонерного товариства «Укрпошта», у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану, АТ «Укрпошта» припинило поштове співробітництво з Поштою Росії та Білорусі; посилки та перекази в ці країни не приймаються.

З огляду на вищенаведене, на період збройного конфлікту у відносинах з державою-агресором унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва у цивільних справах, у тому числі у зв`язку із припиненням поштового сполучення.

Через зазначені обставини повістка про виклик вказаного відповідача не надсилалась.

Представник відповідача Козятинської міської ради Хмільницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява міського голови в якій він просить справу слухати у відсутність їхнього представника, позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до такого висновку.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11 жовтня 2021 року Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.04.2021, ІНФОРМАЦІЯ_7 на території Російської Федерації в Ленінградській області, Всеволожському районі, м.с. Токсово, помер ОСОБА_3 .

Із письмового роз`яснення приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Барської І.О., наданого 14.12.2021 ОСОБА_1 , вбачається, що померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкова справа після смерті його смерті не заводилась жодним нотаріусом в межах Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, сформованої приватним нотаріусом Барською І.О. 14.12.2021 № 67782901, вбачається, що у Спадковому реєстрі інформація щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , відсутня. Аналогічну інформацію містить довідка зі спадкового реєстру, що була сформована 08.11.2023.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( заповіти/ спадкові договори), сформованої приватним нотаріусом Барською І.О. 14.12.2021 № 67782906, вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишив заповіт, посвідчений 02.12.2015 державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори, вказаний заповіт чинний.

Відповідно до дубліката заповіту, посвідченого державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори 02.12.2015 та зареєстрованого в реєстрі за №1821, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідав належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , усе інше майно, де б воно не було з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право за законом, заповідав ОСОБА_1 .

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.07.2012, виданого Виконкомом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу із ОСОБА_7 змінила своє прізвище на ОСОБА_8 .

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , серії НОМЕР_4 від 06.05.1993, батьками останньої зазначені: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_9 .

Батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до свідоцтва про його народження, серії НОМЕР_5 від 01.09.1965, є ОСОБА_3 .

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_6 , ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :00:005:0072 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0227га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.05.2021, вказана земельна ділянка 07.05.2014 зареєстрована в реєстрі державним реєстратором за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності.

Із витягу №714 наданого 25.10.2021 начальником відділу ведення РТГ Управління ЦНАП у м. Козятині, вбачається, що власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_3 , інших осіб зареєстрованих за цією адресою немає.

Відповідно до довідки, виданої адміністратором ЦНАП 25.10.2021, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по день своєї смерті; за цією адресою зареєстрованих немає.

Із витребуваної судом копії спадкової справи №398/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , вбачається, що спадщину після смерті батька прийняла ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною заявою про прийняття спадщини.

Із відповідей, наданих приватними нотаріусами Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області, та державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , не заводилась.

Позивач має намір прийняти спадщину після смерті діда, проте не може скористатись своїм правом, оскільки своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується відповіддю нотаріуса від 08.11.2023 № 278/02-31.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.(до даної черги відносяться і внуки)

Відповідно до ч. 1 ст 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини нею пропущено з поважної причини, у зв`язку з тим, що вона не знала про наявність заповіту. Лише після збирання докуменнів для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька їй стало відомо про існування заповіту її діда.

04.03.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 133/1880/18, провадження № 61-12000св19 (ЄДРСРУ № 88232181) вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Верховний Суд України у своїй постанові від 26.06.2019 (справа № 565/1145/17) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. При цьому суд виходив з того, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку, а необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

З огляду на наведене, суд вважає, що причина пропуску позивачем є поважною, вимога за позовом є обґрунтованою, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 терміном два місяці з моменду набрання чинності рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його постановлення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Пєтухова

08.11.23