ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5622/23 Справа № 185/1375/22 Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Барильської А.П.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу

Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2021 року Комунальне підприємство "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради (далі - КП "Павлоградводоканал") звернулося до суду з, уточненим 09 лютого 2023 року, позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що відповідно до наказу (розпорядження) № 9-ос від 03 лютого 2020 про прийняття на роботу, ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника Дільниці 7 (транспортна) КП «Павлоградводоканал» з 04 лютого 2020 року до 04 травня 2020 року. В порядку ч.1 ст. 39-1 КЗпП України вказаний трудовій договір вважається продовженим на невизначений строк. 11 лютого 2020 року між КП «Павлоградводоканал» та ОСОБА_1 укладено Договір про матеріальну відповідальність працівника за передані йому підзвітні цінності та відповідно до п. 1 цього договору працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність на всі передані йому в установленому порядку Роботодавцем під звіт товарно-матеріальні цінності та грошові засоби, що будуть надходити йому під звіт протягом усього терміну дії договору. Актом прийому-передачі від 20 травня 2020 року ОСОБА_1 комісією проведена передача основних засобів, МНМА, МБП, матеріалів з підзвіту завідуючого господарством дільниці № 8 Компанійця С.О. та передані в підзвіт, у тому числі, основні засоби по рахунку: 10 Необоротні акти. Відповідно до інвентаризаційного опису основних засобів КП «Павлоградводоканал» від 01 вересня 2020 року, проведеного у відповідального за збереження майна ОСОБА_1 - начальника Дільниці № 7 (транспортна), встановлено, що трактор Т-40 39071 АА 185 (інв. № 408) наявний та обліковується на підприємстві, про що ОСОБА_1 поставив власноручний підпис. 15 грудня 2021 року на підставі наказу № 197 від 20 вересня 2021 року на підприємстві проводилася інвентаризація основних засобів МНМА у матеріально-відповідальних осіб. В процесі інвентаризації на Дільниці №7 (транспортна) КП «Павлоградводоканал» (матеріально відповідальна особа - ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 виявлено нестачу основних засобів: трактора Т-40 39071 АА 185 (інв. №408). У зв`язку з чим від ОСОБА_1 30 грудня 2021 року витребувані пояснення. З приводу нестачі відповідач пояснив, що у лютому 2020 року прийняв дільницю № 7 та ставив питання про списання трактора Т-40, який по факту не підлягав відновленню. Але, за результатами інвентаризації по дільниці № 7 (транспортна) у 2020 році, проведеної згідно наказу № 184 від 27 серпня 2020 року, нестач не встановлено, що підтверджується інвентарним описом станом на 01 вересня 2020 року, підписаного всіма членами інвентаризаційної комісії, у тому числі і начальником дільниці № 7 (транспортна) ОСОБА_1 колісний трактор Т-40, держномер НОМЕР_1 має інвентарний номер 408, перебуває на балансі підприємства і повна матеріальна відповідальність покладена на начальника дільниці № 7 (транспортна) - ОСОБА_1 , відповідно до договору від 11 лютого 2020 року. За результатами службового розслідування було складено акт № 1 від 24 січня 2022 року та запропоновано начальнику дільниці № 7 (транспортна) Тимошенко Ю.О., який був запрошений на засідання комісії, ознайомитися з висновками службового розслідування, але ОСОБА_1 відмовився, про що було складено акт відмови від підпису. Вартість трактора Т-40 становить 94 653,20 грн; утилізаційна вартість трактора Т-40 становить 8 417,50 грн. Таким чином, втратою транспортного засобу нанесено підприємству збитків 94 653,20 грн - 8 417,50 грн = 86 235,70 грн, а тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на їх користь шкоду, заподіяну працівником при виконанні трудових обов`язків, у сумі 86 235,70 грн, а також судові витрати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року в задоволенні позовних вимог КП "Павлоградводоканал" відмовлено (а.с.186-189).

В апеляційній скарзі позивач КП "Павлоградводоканал" посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач вчинив трудове майнове правопорушення у формі бездіяльності. Вказували, що суд не запропонував їм надати відповідні докази, не з`ясував фактичних обставин, а просто виходив лише з мотивів позову, самоусунувшись від інших процесуальних дій (а.с.119-203).

29 травня 2023 року ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказував, що у звіті від 14 січня 2022 року №0222 про оцінку транспортного засобу вказано, що КП "Павлоградводоканал" для проведення експертної оцінки було представлено транспортний засіб, Сільгосптехніка ЛТЗ Т-40 держномер НОМЕР_1 , що суперечить викладеним обставинам позивача стосовно відсутності трактору Т-40.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 86 235,70 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу (розпорядження) № 9-ос від 03 лютого 2020 року про прийняття на роботу, ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника Дільниці 7 (транспортна) КП «Павлоградводоканал» з 04 лютого 2020 року до 04 травня 2020 року (а.с.7).

11 лютого 2020 року між КП «Павлоградводоканал» та ОСОБА_1 укладено Договір про матеріальну відповідальність працівника за передані йому підзвітні цінності (а.с.20).

Відповідно акту прийому-передачі від 20 травня 2020 року, на підставі наказу №09-ос від 03 лютого 2020 року, комісія провела передачу основних коштів, МНМА, МБП, матеріалів з-під звіту завідуючого господарством дільниці № 8 ОСОБА_2 під звітність начальнику дільниці №7 ОСОБА_3 , в тому числі, загальні кошти на суму 5 536 574,54 грн. згідно відомості по активам на 20 травня 2020 року по рахунку НОМЕР_5, МНМА на суму 34 456,89 грн. згідно відомості по активам на 20 травня 2020 року по рахунку № НОМЕР_2 , МЦ у кількості 150 одиниць згідно відомості на 20 травня 2020 року, матеріали на суму 3 181,40 грн. згідно відомості на 20 травня 2020 року по рахунку № НОМЕР_3 , запасні частини на суму 2 920 грн. згідно відомості на 20 травня 2020 року по рахунку № НОМЕР_4 (а.с.21).

Відповідно до інвентаризаційного опису основних засобів КП «Павлоградводоканал» від 01 вересня 2020 року, проведеного у начальника Дільниці № 7, ОСОБА_1 , встановлено, що трактор Т-40 39071 АА, інвентарний № 408 рахується на балансовому рахунку № НОМЕР_5 , станом на 01 вересня 2020 року, первісною (балансовою вартістю) в сумі 9 451 грн (а.с.14).

Згідно пояснень членів інвентаризаційної комісії від 20 січня 2022 року, при проведенні інвентаризації в вересні 2020 року, всі основні засоби були в наявності (а.с.44-47).

Відповідно до протоколу засідання інвентаризаційної комісії від 15 грудня 2021 року, призначена наказом №197 від 20 вересня 2021 року, за результатами проведеної інвентаризації основних засобів, МНМА у матеріально-відповідальних осіб згідно додатку №2 цього наказу (начальника дільниці №7 Тимошенко Ю.О.), комісія виявила нестачу, в тому числі трактору Т-40 39071 АА 185, початкова вартість якого 9 451 грн., сума зносу - 9 451 грн. Вказано, що цілісного трактору немає, є тільки металевий брухт (кабіна, розібраний двигун, інші комплектуючі) (а.с.15-19).

Відповідно до протоколу засідання інвентаризаційної комісії від 21 червня 2022 року, комісія, призначена наказом №80 від 14 червня 2022 року, за результатами проведеної інвентаризації основних засобів, МНМА у матеріально-відповідальної особи-начальника дільниці №7 Тимошенко Ю.О., виявила відсутність трактора Т-40 39071 АА 185, початкова вартість якого 9 451 грн, сума зносу - 9 451 грн. Вказано, що цілісного трактору немає, є тільки комплектуючі) (а.с.140).

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_1 від 30 грудня 2021 року, яка була складена ним при службовому розслідуванні, відповідач вказав, що при прийнятті дільниці №7 ставив питання про списання трактору Т-40, який не підлягає відновленню, колишній директор дав команду на списання Т-40 (а.с.43).

Згідно звіту про оцінку транспортного засобу №0222 від 14 січня 2022 року, ринкова вартість автомобіля Сільгосптехніка ЛТЗ Т-40 (А, М, АМ, АНМ), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 на дату оцінки (без урахування пошкоджень та комплектації) складає 94 653,20 грн (а.с.23-27).

Згідно звіту про визначення утилізаційної (ліквідаційної) вартості КТЗ №0222/1 від 14 січня 2022 року, утилізаційна вартість колісного трактора ЛТЗ Т-40 (А, М, АМ, АНМ), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає, - 8 417,50 грн (а.с.28-32)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що обставини справи, на які посилається позивач, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29 грудня 1992 року, необхідною підставою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є наявність прямої дійсної шкоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права та законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови що така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю працівника).

Згідно пункту 1 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт перший статті 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.

При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Обов`язковою умовою повної матеріальної відповідальності працівника, крім укладення з ним відповідного письмового договору, є факт передання йому для зберігання майна або інших цінностей, цілість яких він не забезпечив.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, у якості доказу підтвердження розміру вартості завданої майнової шкоди, надав звіт про оцінку транспортного засобу №0222 від 14 січня 2022 року, який складено ФОП ОСОБА_4 , а також звіт про визначення утилізаційної (ліквідаційної) вартості КТЗ №0222/1 від 14 січня 2022 року, який складено ФОП ОСОБА_4 .

Згідно звіту від 14 січня 2022 року №0222, складеного ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля Сільгосптехніка ЛТЗ Т-40 (А, М, АМ, АНМ), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 на дату оцінки (без урахування пошкоджень та комплектації) складає 94 653,20 грн. Згідно звіту про визначення утилізаційної (ліквідаційної) вартості КТЗ №0222/1 від 14 січня 2022 року, утилізаційна вартість колісного трактора ЛТЗ Т-40 (А, М, АМ, АНМ), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає, - 8417,50 грн.

Пунктом 3.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, визначено, що для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття "ринкова вартість", зокрема ґрунтуються на даних ринку КТЗ і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об`єктивності, об`ємності інформації.

Згідно п.3.8 вказаної Методики, основні методи витратного підходу, які використовуються для оцінки КТЗ: калькуляція витрат на демонтаж працездатних складників у разі визначення утилізаційної вартості КТЗ.

Згідно п.7.1, п.7.17 вказаної Методики, ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону. Якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Згідно п.7.2 вказаної Методики основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю "ринкова вартість".

Пунктом 8.1. Методики встановлено, що для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Згідно п.8.5 вказаної Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

В розрахунках визначення ринкової вартості трактора Т-40, визначення утілизаційної (ліквідаційної) вартості трактору Т-40 (А, М, АМ, АНМ), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_4 , посилався на вихідні дані калькуляції, додатки до звіту, в тому числі фото, які позивачем надані не були.

У зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість врахування звітів від 14 січня 2022 року № 0222, №0222/1, складених ФОП ОСОБА_4 , як належних та допустимих доказів в підтвердження ринкової та утилізаційної вартості трактору Т-40.

Колегія суддів звертає увагу на те, що звіти від 14 січня 2022 року № 0222, №0222/1, складені ФОП ОСОБА_4 (а.с. 23-35) містять у собі численні розбіжності та протиріччя.

Доводи апеляційної скарги в частині доведеності розміру шкоди відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2023 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: С.А. Зайцева

Ж.І. Максюта