ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4185/22

Провадження № 22-ц/4820/106/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В., Кошельник В.М.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/4185/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2022 року, в складі судді Карплюка О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Деражнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та визнання батьківства,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив виключити з актового запису про народження дитини №30 від 01.04.2016, складеного Деражнянським відділом ДРАЦС, відомостей про ОСОБА_3 як про батька дитини, визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначив, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , який 21 листопада 2015 року було розірвано. На момент розірвання шлюбу ОСОБА_6 була вагітна та через чотири місяці після розірвання шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 , народила доньку ОСОБА_7 , про що Деражнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі зроблено актовий запис про народження дитини №30 від 01.04.2016. Зазначає, що згідно зі статтею 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійним, походить від подружжя. Однак з моменту народження доньки, ОСОБА_6 не дозволяла позивачу бачитись з дитиною, відмовлялась надавати для ознайомлення свідоцтво про народження дитини, натомість повідомила, що в свідоцтві про народження він не записаний батьком дитини. В серпні 2020 року позивач звернувся до Городоцького РВ ДРАЦС із заявою про витребування повторного свідоцтва про народження ОСОБА_5 , однак отримав відмову, мотивовану тим, що у свідоцтві про народження він не вказаний батьком дитини. В подальшому, після пред`явлення позивачем позову до ОСОБА_6 про визнання батьківства щодо ОСОБА_5 , відповідач 26 січня 2021 року одружилась із ОСОБА_3 та спільно з ним 19 лютого 2021 року подала до Деражнянського відділу ДРАЦС заяву про визнання батьківства відносно дитини ОСОБА_5 , що стало підставою для включення до актового запису відомостей про батька, який не є біологічним батьком. Відтак, у актовий запис про народження ОСОБА_5 №30 від 01.04.2016 року були внесені зміни, а саме: прізвище дитини виправлено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі «по батькові дитини» виправлено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », у відомостях про батька дитини виправлено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі «ім`я» виправлено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », в графі «по батькові» виправлено з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 », в графі «громадянство» вказано « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в графі «місце проживання» « АДРЕСА_1 ». Вказує, що дані обставини порушують його законні права, а також інтереси дитини, оскільки позивач хоче мати рівні права та обов`язки з матір`ю дитини, брати участь у її вихованні, розвитку, утриманні та безперешкодно спілкуватись з нею.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт його батьківства відносно дитини ОСОБА_14 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до норм статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Враховуючи, що шлюб між позивачем та ОСОБА_6 було розірвано 21 листопада 2015 року, а донька ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак є дитиною, що походить від колишнього подружжя. Тобто батьком дитини є ОСОБА_2 . Однак, у свідоцтві про народження дитини апелянт не вказаний батьком доньки, що свідчить про те, що ОСОБА_6 під час реєстрації народження дитини вказала, що не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька та рішення суду, тому орган ДРАЦС здійснив запис про батька дитини за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. Вказує, що в подальшому після пред`явлення позивачем позову до ОСОБА_6 про визнання батьківства щодо ОСОБА_5 , відповідач 26 січня 2021 року одружилась із ОСОБА_3 та спільно з ним 19 лютого 2021 року подала до Деражнянського відділу ДРАЦС заяву про визнання батьківства відносно ОСОБА_5 , що стало підставою для включення до актового запису відомостей про батька, який не є біологічним батьком. Відтак, в актовий запис про народження ОСОБА_5 №30 від 01 квітня 2016 року були внесені зміни, а саме: прізвище дитини виправлено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі «по батькові дитини» виправлено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ». У відомостях про батька дитини виправлено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі «ім`я» виправлено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », в графі «по батькові» виправлено з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 », в графі «громадянство» вказано « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в графі «місце проживання» « АДРЕСА_1 ». Вказані обставини порушують його законні права та інтереси, а також інтереси дитини, оскільки позивач хоче мати рівні права та обов`язки з матір`ю дитини, брати участь у вихованні дитини, її розвитку, утриманні та безперешкодно спілкуватись з нею.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ухвалою суду від 11 листопада 2022 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 12 січня 2023 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі на період проведення експертизи зупинено.

Ухвалою суду від 29 березня 2023 року поновлено провадження у справі.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Представник апелянта ОСОБА_2 адвокат Упадов Д.Д. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав, наведених в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апелянт ОСОБА_2 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Відповідач ОСОБА_3 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Третя особа Деражнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлена, представник органу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що відомості про батька дитини було внесено до актового запису про народження №30 від 01.04.2016 на підставі спільної заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_15 перебували у шлюбі, який 21 листопада 2015 року було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 .

01 квітня 2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції здійснено актовий запис № 30 про народження ОСОБА_5 , батьками якої записані: мати ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько ОСОБА_17 .

Відомості про батька внесено на підставі заяви матері про народження дитини відповідно до частини 1 статті 135 СК України, тобто за вказівкою матері, яка на час народження дитини не перебуває у шлюбі.

21 січня 2021 року ОСОБА_16 зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 (прізвище після одруження ОСОБА_9 ).

19 лютого 2021 року на підставі заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання батьківства до актового запису про народження дитини №30 від 01 квітня 2016 року було внесено зміни, а саме: прізвище дитини виправлено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі «по батькові дитини» виправлено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ». У відомостях про батька дитини виправлено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі «ім`я» виправлено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », в графі «по батькові» виправлено з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 », в графі «дата народження» вказано « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в графі «громадянство» вказано «Громадянин України», в графі «місце проживання» « АДРЕСА_1 ».

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

У статті 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 СК України).

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Отже, передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 , що підтверджується актовим записом про народження №30 від 01 квітня 2016 року, здійсненим Деражнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). На момент народження дитини позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі не перебували. Спільної заяви позивача та відповідача щодо походження дитини не було. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, тобто за вказівкою матері.

19 лютого 2021 року на підставі заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про визнання батьківства до актового запису про народження дитини №30 від 01 квітня 2016 року було внесено зміни, а саме: прізвище дитини виправлено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі «по батькові дитини» виправлено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ». У відомостях про батька дитини виправлено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі «ім`я» виправлено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », в графі «по батькові» виправлено з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 », в графі «дата народження» вказано « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в графі «громадянство» вказано «Громадянин України», в графі «місце проживання» « АДРЕСА_1 ».

Звертаючись до суду з позовом про визнання батьківства, позивач зазначав, що на момент розірвання шлюбу (21 листопада 2015 року) ОСОБА_6 була вагітна, а через чотири місяці після розірвання шлюбу народила доньку ОСОБА_7 , яка є його дитиною. Однак, на підтвердження факту кровного споріднення позивач не подав жодних доказів, як і посилання на наявність таких доказів, які б давали підстави для задоволення позову про визнання батьківства, що також відповідало б інтересам, психологічному та гармонійному розвитку дитини. Також позивач не заявляв клопотань про допит свідків або витребування інших доказів, що могли б беззаперечно свідчити про його кровну спорідненість з дитиною ОСОБА_14 .

Під час судового розгляду представником позивача заявлялось клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою підтвердження факту батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_14 .

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Верховний Суд у постанові від 16 травня 2018 року у справі №399/1029/15-ц зазначив, що експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 12 січня 2023 року призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому НДЕКЦ МВС України. На вирішення експертизи поставлено питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , біологічним батьком дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Збір матеріалів для проведення експертизи був призначений 20 лютого 2023 року та в подальшому на 15 березня 2023 року, однак ОСОБА_6 разом з дитиною ОСОБА_14 на відбір експериментальних зразків до експертної установи не з`явились. Зі змісту рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що судом на адресу ОСОБА_6 двічі направлялися повідомлення про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, проте були повернуті з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до повідомлення Вінницького НДЕКЦ МВС України від 15 березня 2023 року судову молекулярно-генетичну експертизу у справі не проведено у зв`язку з тим, що на неодноразові призначення дати відбору експериментальних зразків ОСОБА_6 разом з ОСОБА_14 не з`явились.

Верховний Суд у постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, зазначив, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У постановах Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №757/26284/14-ц, від 04 грудня 2019 року у справі №758/3340/17 також зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в частині 2 статті 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України).

Колегія суддів зазначає, що проведення експертизи у даній справі має суттєве значення, оскільки позиція позивача та відповідача у відношенні батьківства є протилежною, тому саме висновок експерта мав би підтвердити ту чи іншу позицію сторін, оскільки доказова цінність такого висновку переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення, та має вирішальне значення у вирішенні спору.

В матеріалах справи висновок судової молекулярно-генетичної експертизи відсутній. Колегія суддів вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатись об`єктивним за відсутності висновку експертизи, який підтвердив би батьківство ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_14 .

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_6 свідомо ухиляється від проведення експертизи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки неявка особи, яка бере участь у справі, на експертизу або ухилення цієї особи від подання експертам необхідних матеріалів, якщо без цього провести експертизу неможливо, не є безумовною підставою для визнання чи відмови у визнанні судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза. Це питання вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від того, яка сторона, через які причини не з`явилася на експертизу або не подала експертам необхідних матеріалів, а також яке значення має для неї висновок експерта, беручи до уваги всі докази, що є у справі, в їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що згідно з матеріалами справи, відповідач ОСОБА_6 ухвали суду про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви, судових повісток, ухвали про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та повідомлення про дату та місце проведення експертизи не отримувала, оскільки рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які направлялись судом на поштову адресу відповідача, повертались суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про відсутність умисного ухилення відповідача від проведення експертизи.

Європейський Суд з прав людини у справі «Каутцор проти Німеччини» зазначив, що заявник припускав, що він був біологічним батьком дочки своєї колишньої дружини. Колишня дружина заявника проживає з новим співмешканцем, який визнав батьківство щодо її дочки. Заявник подав позов про встановлення батьківства, який був відхилений на тій підставі, що між дитиною та її юридично визнаним батьком існували соціальні та сімейні зв`язки і, оскільки у дитини вже був законний батько, заявник не мав права на встановлення свого батьківства шляхом проведення генетичних аналізів. Як встановив ЄСПЛ, порушення статей 8 і 14 Конвенції були відсутні, оскільки, з одного боку, держави зобов`язані розглянути питання про те, чи відповідає встановлення відносин з біологічним батьком найкращим інтересам дитини. Таким чином, ЄСПЛ прагне в питанні встановлення батьківства врахувати не тільки інтереси біологічного батька, але й перш за все, інтереси самої дитини.

Однак, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження того, що встановлення факту його батьківства відносно дитини ОСОБА_14 буде відповідати інтересам самої дитини.

Таким чином, суд першої інстанції вірно оцінив надані позивачем докази, за результатами чого дійшов правильного висновку про те, що позивачем ОСОБА_2 не було наведено достатньо доказів на підтвердження факту кровного споріднення з дитиною.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 щодо визнання батьківства відносно ОСОБА_14 та внесення змін до актового запису про народження дитини №30 від 01.04.2016 року.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 червня 2023 року.

Судді: Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко