Справа № 482/1239/21
Номер провадження 2/482/173/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2023 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на самочинно збудоване майно,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Біленського А.Г. звернулася до суду із позовом до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на самочинно збудоване майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивачу належить житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за тією ж адресою.

Внаслідок перебудови (реконструкції) вказаного майна, що здійснювалося без дозволу на будівництво, було здійснено збільшення загальної площі житлового будинку.

Вказує, що будинок знаходиться на земельній ділянці, яка для цього призначена, права інших осіб не порушені, а сам реконструйований будинок відповідає будівельним нормам, що підтверджується висновком експерта, а тому просив суд визнати за ним право власності на зазначений реконструйований будинок.

Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника до суду надійшла письмова заява, в якій він просив про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив слухати за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

30.08.2018 року приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В. посвідчено договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входив житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами. Зазначений будинок мав наступні характеристики: кам`яний, загальна площа 45,8 кв.м., житлова площа 24 кв.м., позначений літ А-1. До нього прилягають будівлі та споруди: літня кухня Б-1, комора В-1, підвал Г-1, сарай Д-1, сарай Ж-1, огорожа № 1, 2, 3, споруди № 4, 5.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 від 18.06.2020 року, на земельній ділянці за вказаною адресою розташовані: житловий будинок літ. А-1, Г-п/д погріб, Д-1 сарай, Ж-1 сарай, № 1-3 огорожа, № 4 споруда.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження об`єкта реконструкція житлового будинку літ. А-1, АДРЕСА_1 , від 16.08.2021 року, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно з п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат.

Таким чином, виходячи з того, що самочинно забудований об`єкт знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача, та яка для цього призначена, такими діями не порушено права інших осіб, а сама об`єкт забудови відповідає умовам його надійної та безпечної експлуатації, суд вбачає правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 223, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на житловий будинок літ-А (площа забудови 133,6 кв.м., житлова площа 48,1 кв.м., загальна площа 103,8 кв.м.), Г-п/д погріб, Д-1 сарай, Ж-1 сарай, № 1-3 огорожа, № 4 споруді, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Головуючий В.О. Баранкевич