Справа № 947/5238/23
Провадження № 2-др/947/47/23
Київський райсуд м. Одеси
У складі судді Луняченка В.О.,
При секретарі Макаренко Г.В.,
За участю представника ТОВ «Агенція нерухомості Атланта» - Головатюк Я.О.
Розглянувши заяву адвоката Івченко В.Б., представника позивача, про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» в особі філіалу ТОВ АН «Атланта» про визнання договору припиненим та стягнення грошових коштів ,-
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2023 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано припиненим договір доручення №22/3 від 19.02.2022, укладений між ТОВ Агенція нерухомості «Атланта» в особі Дмитрашко Лідії Михайлівни, яка діяла на підставі довіреності №3 від 01.08.2017 року та ОСОБА_1 , а також стягнуто з ТОВ Агенція нерухомості «Атланта» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 600,00 доларів США.

Також рішенням суду було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень ( так як позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживача, внаслідок чого був звільнений від сплати судового збору).

Цивільна справа було розглянута у порядку спрощеного провадження без виклику сторін на підставі позову та доданих до позову додатків та письмового відзиву представника відповідача та наданих до відзиву додатків.

Згідно змісту позовної заяви розмір судових витрат з боку позивачки на професійну правничу допомогу, пов`язану із підготовкою адвокатом позовної заяви, складає 10 000 гривень, та зазначено, що розмір витрат які визначаються договором з адвокатом , з об`єктивних причин може бути збільшений у зв`язку із продовженням представництва інтересів у суді та надання додаткової правничої допомоги а також можливістю залучення до справи ще одного адвоката. До позовної заяви в якості доказів стороною позивача був наданий ордер адвоката Івченко В.Б. на представництво інтересів ОСОБА_1 серії ВН № 112791 від 13.02.2023 року ( а/с 17).

У мотивувальної частині рішення судом зазначено стосовно заявлених у позовної заяві витрат на професійну правничу допомогу, орієнтований розмір якої визначено у розмірі 10 000 гривень, що розподіл даних судових витрат буде здійснено судом у додатковому рішенні при наявності відповідної заяви , поданої не пізніше ніж п`яти днів з дня отримання стороною позивача копії рішення.

12.06.2023 року ( протягом п`яти днів після отримання повного тексту рішення ) адвокат Івченко Віталій Борисович , представник позивача, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення для розподілу витрат витрачених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень.

До заяви в якості додатків подано акт на виконання послуг з надання професійної правничої допомоги від 06.06.2023 року за змістом якого клієнт прийняв виконані адвокатом юридичні послуги : укладення 10.01.2023 року договору про надання професійної правничої допомоги про представництво інтересів у суді, підготовка матеріалів позовного провадження протягом з 07.02.2023 року по 14.02.2023 року, подача позову та отримання повного тексту рішення , із загальною вартістю юридичних послуг за домовленістю сторін на день подання позову у10 000 гривень, та з урахуванням тривалістю розгляду справи остаточної суми для сплати адвоката 15 000 гривень, а також у акті зазначено підтвердження клієнтом належного отримання послуг відповідно до положень договору про надання правової допомоги №45 від 10.02.2023 року.

Від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до нуля гривень враховуючи відсутність договору про надання правничої допомоги, та необґрунтованістю розміру понесених витрат враховуючи складність справи та її розгляд у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно постанові від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц Верховним Судом визначено наступна правова позиція - при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Аналізуючи у сукупності вимоги статей 81, 141 ЦПК України суд оцінює що саме на сторону яка заявляє відповідні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу покладається і тягар їх доведеності належними та допустимими доказами.

У даному випадку суд враховуючи наявні заперечення з боку представника відповідача щодо обґрунтування вимог сторони позивача про стягнення витрат на правничу допомогу , приймає до уваги що стороною позивача суду не було надано самого договору про надання правничої допомоги а за змістом акту про прийняття послуг неможливо встановити умови якого саме договору були підставою для визначення розміру понесених витрат від 10.01.2023 року, укладення якого зазначено у акті як перша надана послуга або №45 від 10.02.2023 року виконання положень якого підтверджується клієнтом. При цьому у ордері адвоката Івченко В.Б. наданого в якості додатку до позовної заяві зазначено, що він виданий адвокату Івченко В.Б. адвокатськім об`єднанням « Закон, честь та відповідальність» на підставі договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 №24-2023 від 13.02.2023 року.

Суд, враховуючи що у відповідності до вимог ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів не має право самостійного збирання доказів, при цьому докази повинні бути надані самими сторонами безпосередньо до суду та виключена можливість доказування на припущеннях, приходить до висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст..ст. 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні судових витрат пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу, у загальному розмірі 15 000 гривень, по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» в особі філіалу ТОВ АН «Атланта» про визнання договору припиненим та стягнення грошових коштів.

Повне додаткове рішення суду буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне додаткове рішення складено судом 23.06.23 року.

Суддя Луняченко В. О.