У х в а л а

23 червня 2023 року

м. Київ

справа № 306/844/20-ц

провадження № 61-7891 ск 23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув заяву голови Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області Брудняка В. В. про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гулька Бориса Івановича у справі за позовом ОСОБА_1 до Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргоюНеліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 березня

2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Неліпинської сільської ради Мукачівського району щодо неоформлення позивачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,1573 га, що розташована по

АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 березня 2023 року апеляційну скаргу Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області задоволено частково.

Абзац другий резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: «Визнано протиправною бездіяльність Неліпинської сільської ради Мукачівського району щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження технічної документації з землеустрою та передачу земельної ділянки

у власність земельної ділянки, площею 0,1573 га, що розташована по

АДРЕСА_1 .

У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 квітня 2023 року касаційну скаргу Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії, повернуто заявникові (провадження № 61-5196ск23).

25 травня 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

Неліпинською сільською радою Мукачівського району Закарпатської областівдруге подано касаційну скаргу (передано 29 травня 2023 року), у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 06 червня 2023 року визнано наведені Неліпинською сільською радою Мукачівського району Закарпатської області підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для його поновлення та відповідних доказів.Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

23 червня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява голови Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області Брудняка В. В. про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І., яка обґрунтована тим, що існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, так як, на його думку, вказаним суддею-доповідачем порушено норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ЦПК України, оскільки безпідставно постановив ухвалу про залишення його касаціїної скарги без руху з підстав пропуску процесуального строку. Вважає, що касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження, передбачено статтею 390 ЦПК України.

Розглянувши заяву, а також матеріали касаційного провадження, Верховний Суд зробив висновок про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Верховного Суду Гулько Б. І., виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи заяви про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І. по своїй суті зводяться до незгоди голови Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області Брудняка В. В. з прийнятим процесуальним судовим рішенням у справі, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

При цьому, доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Гулька Б. І.

Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І., тому відповідно до частини третьої

статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Заяву голови Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області Брудняка В. В. про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гулька Бориса Івановича у справі за позовом ОСОБА_1 до Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргоюНеліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 березня

2023 року визнати необґрунтованою.

Заяву голови Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області Брудняка В. В. про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гулька Б. І. передати для вирішення зазначеного питання,

у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько