РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/14585/21

Провадження № 22-ц/4815/681/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Мороз А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Гладчук Зінаїдою Яківною на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2023 року (ухвалене у складі судді Панас О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними,-

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за період шлюбу з відповідачкою у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. З початку 2021 року через повну психологічну несумісність із відповідачкою та створеними нею конфліктними ситуаціями вони стали проживати окремо. Діти проживають разом з матір`ю. З того часу відповідачка всіляко перешкоджає йому бачитися з дітьми, внаслідок чого він змушений був звертатися до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради, яка розпорядженнями міського голови визначила йому графік зустрічей з дітьми. Однак відповідач і надалі чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Він неодноразово звертався з даного приводу і до Служби у справах дітей, і до органів поліції, однак це не принесло ніякого результату. Він так і не має можливості побачити своїх дітей, поспілкуватися з ними, брати участь в їх розвитку та вихованні. Пояснює, що діти дуже любили проводити з ним час та гратися за місцем його проживання в с. Біла Криниця, де для них обладнаний дитячий ігровий майданчик, своя ігрова кімната з безліччю іграшок та розваг. Він займається підприємницькою діяльністю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався, жодних шкідливих звичок не має. Оскільки ОСОБА_2 не виконує розпорядження Рівненського міського голови і не дозволяє йому спілкуватися з дітьми, а численні його звернення з цього приводу не вирішили даного конфлікту, він змушений звертатися до суду з даним позовом.

Просив усунути йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити йому таких перешкод.

Визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні дітей: систематичні побачення з дітьми: щовівторка , щосереди, щочетверга та щоп`ятниці з 17 год. до 20 год., у кожну першу та третю п`ятницю місяця з 19 год. до 17 год. наступного дня, та кожну другу та четверту суботу місяця з 17 год. до 13 год. наступного дня,, у дні народження дітей та батька з 12 год. до 18 год., з правом відвідування парків, дитячих розважальних закладів, кафе та місць його проживання, в літній період протягом 21 днів з правом виїзду на санаторно-курортний відпочинок, в період з 01 січня до 21 січня кожного року протягом 12 днів.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 наступний спосіб у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- щовівторка та щочетверга з 18.30 год. до 20.00 год.;

- у І і ІІІ суботу та II і IV неділю місяця з 10.00 год. до 15.00 год.;

- у дні народження дітей, щорічно протягом 1,5 год. за місцем проживання дитини іменинника або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо узгодження часу та місця);

- у день народження батька дітей, щорічно 20 грудня, з 13.00 год. до 17.00 год. за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо часу та місця).

Порядок виконання вищевизначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей відстрочено на час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном.

На час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном, зобов`язано матір дітей ОСОБА_2 організувати щоденне спілкування дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони у період часу з 19.00 год., протягом 30 хвилин.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що неприязні стосунки, які склалися між батьками дітей, не дають право матері заборонити батькові спілкуватися з дітьми. Ураховуючи заявлені позовні вимоги, бажання батька дітей зустрічатися з ними, зважаючи на вік дітей, їхній розпорядок дня та емоційну прив`язаність до матері, місцевий суд вважав обґрунтованим визначити ОСОБА_1 наступний спосіб у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : - щовівторка та щочетверга з 18.30 год. до 20.00 год.; -у І і III суботу та II і IV неділю місяця з 10.00 год. до 15.00 год.; - у дні народження дітей, щорічно протягом 1,5 год. за місцем проживання дитини іменинника або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо узгодження часу та місця); - у день народження батька дітей, щорічно 20 грудня, з 13.00 год. до 17.00 год. за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо часу та місця).

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_2 адвокат Гладчук Зінаїда Яківна оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що рішення місцевого суду є незаконним та необґрунтованим, винесеним на припущеннях, оскільки неповно встановленні обставини, які мають значення для справи, неправильно досліджені та оцінені докази, вбачається недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а тому рішення підлягає скасуванню.

Покликається на нечітке формулювання позивачем позовних вимог та наголошує на тому, що суд фактично вийшов за межі позову і на власний розсуд, не зважаючи, що позивач цього не просив і учасниками процесу це не обговорювалося, не розглядалося та не досліджувалося, прийняв рішення про зобов`язання відповідачки організувати щоденне спілкування дітей з ОСОБА_1 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони у період часу з 19.00 год. протягом 30 хвилин, на час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном.

Місцевий суд не звернув уваги на зупинення дії розпорядження №557 від 21.05.2021 року про визначення способу участі батька у вихованні дітей, що вказує на відсутність підстав звернення ОСОБА_1 із даним позовом, оскільки ОСОБА_2 діяла правомірно, в межах розпорядження і не чинила перешкоди, а законом передбачено звернення до суду лише в разі спору та порушення прав. Також судом не в повній мірі встановлено наявність фактів та обставин домашнього насильства з боку позивача та не надано оцінку доказам з даного приводу, а також не встановлено психоемоційний стан дітей та їх батька. Судом не взято до уваги, зауваження відповідачки щодо агресивної поведінки позивача, яка шкодить дітям. Вважає, що суд мав відмовити у задоволенні позову, зокрема, й тому, що рішенням Рівненського міського суду від 28 лютого 2023 року позивач вселений за місцем реєстрації та проживання дітей, а тому відпала підстава захисту порушеного права. Заперечує щодо висновку Служби у справах дітей, який не містить фактичних обставин справи та винесений на припущеннях.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2016 року, який рішенням Рівненського міського суду від 18 січня 2022 року було розірвано.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Місце проживання дітей визначено з матір`ю.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітків (доходів) платника, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.01.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Аліментні зобов`язання виконуються позивачем належним чином.

З початку 2021 року сторони проживають окремо.

Діти залишилися проживати разом з матір`ю.

У зв`язку з тим, що відповідач перешкоджала позивачу бачитися з дітьми, він звернувся до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради.

19 квітня 2021 року Рівненський міський голова виніс розпорядження №440-р, згідно якого визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши можливість побачень з дітьми: щовівторка та щочетверга з 19 год. до 21 год., у 1 та 3 суботу та 2 і 4 неділю щомісяця з 10 год. до 15 год., у дні народження дітей та батька з 13 год. до 17 год. у присутності матері.

21 травня 2021 року Рівненський міський голова виніс розпорядження №557-р, згідно якого припинено чинність розпорядження №440-р та визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши можливість побачень з дітьми: щовівторка, щосереди, щочетверга та щоп`ятниці з 17 год. до 20 год., у 1 та 3 суботу та 2 і 4 неділю щомісяця з 10 год. до 15 год., у дні народження дітей та батька з 13 год. до 17 год..

Розпорядженням секретаря міської ради №602-р від 28 травня 2021 року зупинена дія розпорядження №557-р від 21 травня 2021 року, у зв`язку із поданням заяви ОСОБА_2 про вчинення насильства в сім`ї.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 569/18837/19 (провадження № 61-1728св22) вказано, що визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Ні міжнародні, ні національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання, спілкування та виховання з дітьми.

Системний аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дітей, також має право на особисте спілкування з ними, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, і таке спілкування відбувається саме в інтересах дітей.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19) Верховний Суд зазначив, що «відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, встановивши, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю, дійшов правильного висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не виконувала розпорядження Рівненського міського голови № 557-р від 21.05.2021 року про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Натомість, за зверненням відповідачки дія вищевказаного розпорядження зупинялася до розгляду у Службі у справах дітей заяв ОСОБА_2 про вчинення насильства в сім`ї, що не було підтверджено, оскільки дія розпорядження № 557-р від 21.05.2021 року була відновлена розпорядженням Рівненського міського голови № 993-р від 01.11.2022 року.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 зверталася до правоохоронних органів із заявами з приводу вчинення позивачем домашнього насильства.

Однак, дані факти підтверджені не були, оскільки справи щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства були закриті за відсутністю складу кримінального та адміністративного правопорушень.

Встановлені судом обставини свідчать про наявність між батьками сталих неприязних відносин, зокрема, наявний спір щодо участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

При цьому, за період спільного проживання ОСОБА_1 мав добрі стосунки з дітьми, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи та було підтверджено наявними у справі фото- та відеоматеріалами, а також показами свідків, які були допитані місцевим судом.

З висновку органу опіки та піклування №08-2592 від 17.06.2022 року та уточнення до нього №08-530 від 03.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 кімнатному будинок площею 230м2 з усіма зручностями. У будинку є дві окремі дитячі кімнати, облаштовані сучасними меблями, є окрема вітальня та кухня. Умови проживання добрі.

Малолітні діти разом з матір`ю ОСОБА_2 та її сином від першого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають за адресою: АДРЕСА_2 . У квартирі створені належні умови для проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є вихованцями ЗДО (ясла-садок) № 23 Рівненської міської ради. Відповідно до інформації із дитячого закладу встановлено, що ОСОБА_5 зарахований в заклад 18.11.2019. Упродовж 2020-2022 років дитина перебувала в закладі лише 28 днів. Хлопчик доброзичливий, веселий. Характер взаємин з дорослими та дітьми позитивний. Давид завжди чистий, охайний, доглянутий. За період перебування дитини в дошкільному закладі батьки приводили і забирали хлопчика декілька разів, однак з січня 2021 року приводила і забирала дитину лише мама. Обоє батьків цікавляться навчанням та вихованням своєї дитини. ОСОБА_9 зарахована у заклад з 01.09.2020. За цей час дитина відвідала заклад лише 26 днів. Анна активна, доброзичлива контактна, завжди охайна, чиста, доглянута. За період перебування дитини в дошкільному закладі ОСОБА_1 декілька разів приводив і забирав ОСОБА_10 . Обоє батьків цікавляться навчанням та вихованням своєї дитини.

Рекомендовано визначити наступний порядок побачень батька ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 : щовівторка та щочетверга з 19.00 год. до 21.00 год.; у І і III суботу та II і IV неділю місяця з 10.00 год. до 15.00 год.; у дні народження дітей та батька з 13.00 год. до 17.00 год. у присутності матері.

Після проголошення воєнного стану в Україні, відповідачка ОСОБА_2 з дітьми змінили своє місце проживання і на даний час проживає з ними в республіці Італія, за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, обставини справи свідчать про наявність перешкод у батька в спілкуванні дітьми, а тому апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про обґрунтованість позовних вимог щодо усунення цих перешкод та визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

На переконання колегії суддів, стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, у тому числі відомостей компетентних державних органів, які б давали підстави стверджувати про наявність негативного впливу зі сторони батька на виховання та розвиток дітей, що діти не бажають спілкуватися з батьком, а їхній психоемоційний стан не дозволяє їм зустрічатися.

У апеляційній скарзі не зазначено, яким чином визначений судом спосіб участі батька у вихованні дітей порушує їхні права, не відповідає їхнім інтересам.

Фактично спірні правовідносини щодо дітей, виникли між батьками на ґрунті особистої неприязності один до одного, а не внаслідок неналежної поведінки батька до своїх дітей.

Позивач та відповідачка мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Жодних переваг, пріоритету у спілкуванні та вихованні дітей відповідачка не має, хоч діти і проживають з нею.

Наслідки особистого конфлікту між батьками негативно впливають на дітей. Існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з дітьми, тож зобов`язання матері не чинити відповідні перешкоди батькові дітей, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню з її боку того, що права кожного з батьків є рівними. Діти повинні спілкуватися як з матір`ю, так і з батьком.

Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки участь батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними відповідатиме інтересам дітей, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дітей та батьків, а також рівність прав батьків щодо дітей.

При цьому, обґрунтованим і доцільним є відстрочення виконання рішення місцевого суду щодо визначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей на період дії в Україні воєнного стану та перебування дітей в цей час за кордоном.

Таке процесуальне рішення відповідає положенням ст. 267 ЦПК України і ухвалене судом задля убезпечення дітей від загрози їх життю та здоров`ю, що являється найголовнішою прерогативою.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ОСОБА_2 організовувати у період воєнного стану в Україні і перебування дітей у цей період за кордоном щоденне спілкування дітей з батьком у режимі відеозв`язку через мобільні телефони у період часу з 19.00 год. протягом 30 хвилин.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Гладчук Зінаїдою Яківною задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2023 року в частині зобов`язання ОСОБА_2 організовувати у період воєнного стану в Україні і перебування дітей у цей час за кордоном щоденне спілкування дітей з батьком у режимі відеозв`язку через мобільні телефони у період часу з 19.00 год. протягом 30 хвилин змінити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , у період воєнного стану в Україні і перебування дітей у цей час за кордоном, організовувати спілкування дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони щовівторка та щочетверга з 19.00 год., протягом 30 хвилин.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 червня 2023 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.