Провадження № 2-о/761/610/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вивчаючи матеріали в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації, -

в с т а н о в и в :

в жовтні 2023 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2023 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Однак, вивчивши подану заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177, 317, 318 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Так, відповідно до п.13 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 № 1 відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 277 ЦК ( 435-15 ) судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК ( 1618-15 ).

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно вимог ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Однак, подана заява не відповідала вимогам ЦПК України, мала ряд недоліків, тому ухвалою суду від 20.10.2023 року заявнику було надано строк (10 днів з моменту отримання вказаної ухвали) на усунення недоліків, а заява була залишена без руху.

08.12.2023 року до суду надійшло зворотне поштове повідомлення з довідкою в якій міститься відмітка про неотримання заявником копії ухвали суду від 20.10.2023 року у зв`язку із закінченням терміну збергіання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 20.10.2023 року про залишення позовної заяви без руху позивачу направлена за адресою зазначеною заяві.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 20.10.2023 року про залишення заяви без руху заявнику направлена на електронну адресу, яка вказана ним при зверненні до суду із заявою, та доставлена до електронної скриньки: 30.10.2023 11:14:06, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Так, згідно відстеженням поштового відправлення з інтернет-ресурсу Укрпошти за штрих-кодом конверту - 894, де міститься помітка, що 04.12.2023 року відправлення не вручене під час доставки: інші причини.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних повідомлень про зміну місцезнаходження чи місця проживання заявника на адресу суду не надходило.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного суду викладених в постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 - направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адрес є достатнім для того, щоб вважати повідомлення/надсилання належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправки, а тому не може свідчити про неправомірність його дій.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так як заявник жодного разу не поцікавився провадженням у справі за своєю позовною заявою, вимоги ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 20.10.2023 року не виконав, відповідно до вимог ч.3 ст. 185 ЦПК України заява визнається неподаною та повертається заявнику.

Згідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, оскільки судом направлялась заявнику ухвала суду від 20.10.2023 року за адресою, зазначеною нею в позовній заяві, кореспонденцію за вказаною у заяві адресою позивач не отримує, про зміну місця свого проживання суд не повідомляв, станом на 15.12.2023 року недоліки зазначені в ухвалі суду заявником не усунуто, тобто ухвала суду не виконана, а тому заява вважається неподаною та підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації, - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: