Провадження № 2/947/2097/23
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Коваленко О.Б.,
за участю секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у вигляді 3 відсотків річних та інфляційних втрат за кредитним договором № 490043358 за період з 18.03.2010 р. по 02.01.2023 р. у розмірі 586541,49 грн., витрати по оплаті судового збору.
Представник позивача посилається на те, що 17.07.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №490043358.
Умовами Кредитного договору № 490043358 від 17.07.2007 року передбачено, що Банк надає Позичальнику кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором Предмет застави, а Позичальник приймає Кредит та передає Банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором Предмет застави на наступних умовах:
п.п. 2.1. п. 2 Розділу № 1 Кредитного договору - Сума Кредиту. Валюта Кредиту - 22 798.22 доларів США.
п.п. 2.2. п. 2 Розділу № 1 Кредитного договору - Номінальна процентна ставка - 13, 5% річних.
п.п. 2.4. п. 2 Розділу № 1 Кредитного договору - Цільове використання Кредиту: придбання Транспортного засобу згідно з Договору купівлі-продажу, укладеним між Позичальником та ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» № 514408- 3840 від 13.07.2007 року - ОРЕL, 2007 року випуску, колір - чорний , тип - легковий комбі (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 , видане 14.07.2007 року РЕВ 1-го МРВ ДАІГУ МВС України в Одеській області).
Однак, ОСОБА_1 тривалий час порушувала умови Кредитного договору та не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином. В результаті чого станом на 17.03.2010 року виникла заборгованість у розмірі 142710,38 гривень.
З метою захисту порушених прав та законних інтересів, ПАТ «Альфа-Банк» (після зміни назви - АТ «СЕНС БАНК») звернулось до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.10.03.2011 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив Рішення № 1512/2-483/11, яким позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задовольнив у повному обсязі та стягнув солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 142710, 38 грн. Однак, станом на сьогодні рішення Київського районного суду м. Одеси № 1512/2-483/11 від 10.03.2011 року, залишається не виконаним. Відповідно до Витягу зі Статуту АТ «СЕНС БАНК», затвердженого Національним Банком України 12.09.2022року, АТ «СЕНС БАНК» є повним правонаступником усіх прав та обов`язків А Т «Альфа-Банк».
Позивач просить стягнути з відповідача 3 відсотків річних та інфляційних втрат за кредитним договором № 490043358 за період з 18.03.2010 р. по 02.01.2023 р. у розмірі 586541,49 грн.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що 10.03.2011 року Київський районний суд м. Одеси ухвалено рішення № 1512/2-483/11, яким позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 142710, 38 грн.
Відповідно до ч.1 статті 1049 ЦКУ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦКУ якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Аналогічні правові висновки висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).
Згідно з статтею 50 ч.1. Закону України «Про третейські суди» « Обов`язковість рішення третейського суду» сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень
У Постанові Верховного суду від 23 листопада 2022 року по справі № 285/3536/20 стосовно 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу в задавненому зобов`язанні зазначено наступне. Пред`явлення кредитором, при існуванні задавненої вимоги, тільки позову про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3 % річних та інфляційних втрат, дозволяє кредитору обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, і яка забезпечує можливість боржнику заявити про застосування до неї позовної давності. Тобто складається доволі нерозумна ситуація: зі спливом позовної давності і неможливістю захисту задавненої вимоги кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу, що означає по суті виконання задавненої вимоги і без можливості боржнику заявити про застосування позовної давності до задавненої вимоги.
Приватне право не може допускати ситуацію за якої кредитор, при існуванні задавненої вимоги, пред`являє тільки позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3 % річних та інфляційних втрат. Оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовну давність, а кредитору надає можливість обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності. Тому кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.
Рішення Київського районного суду м. Одеси в цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» (після зміни назви - АТ «СЕНС БАНК») до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості було ухвалено 10.03.2011 року. Суду не було представлено інформації щодо наявності/відсутності виконавчого провадження у даній справі на теперішній час.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1, 2, ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішенням.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню внаслідок необґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у вигляді 3 відсотків річних та інфляційних втрат за кредитним договором № 490043358 за період з 18.03.2010 р. по 02.01.2023 р. у розмірі 586541,49 грн.- відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 16.12.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.