Провадження № 2/537/399/2023
Справа № 537/487/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2023 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря - Бакай М.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , згідно якого прохав суд позбавити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтуванні позову вказав, що 14 листопада 2007 року між ним та ОСОБА_3 , було укладено шлюб, зареєстрований Ізюмською сільською радою Борівського району Харківської області, актовий запис № 02. Від спільного подружнього життя у них народилася донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 05 та видано свідоцтво про народження, серія НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 07 та видано свідоцтво про народження, серія НОМЕР_2 .
Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Борівського районного суду Харківської області від 05 вересня 2011 року шлюб - розірвано. Діти проживають разом зі ним та знаходяться на повному його утриманні, а мати з дітьми взагалі не спілкується, їхнім вихованням не займається. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування неповнолітніх дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей; не створює умов для отримання освіти - створились умови, які шкодять інтересам дітей. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки та сина. Всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.
01 лютого 2023 року відповідач ОСОБА_3 склала заяву про те, що вихованням дочки та сина не займається та прохає позбавити її батьківських прав у відношенні ОСОБА_6 , яка народжена ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із заяви вбачається, що відповідач мешкає у російській федерації. З Рішення Борівського районного суду Харківської області від 05 вересня 2011 року вбачається, що ОСОБА_3 мешкає окремо, перебуває у м. Харків. Відповідно до довідки, яка видана Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області № 04/52 від 07 квітня 2022 року, вихованням двох неповнолітніх дітей з 02 вересня 2019 року займається він - ОСОБА_1 .
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.
17.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
17.05.2023 року ухвалою суду залучено до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та зобов`язано подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.
21.06.2023 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали до суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, свої позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явилася, хоча про час місце та день належним чином була повідомлена. Будь-яких клопотань,заяв до суду не надала.
Представник третіх осіб - Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Таценюк С.П. до суду не з`явилася, завчасно направила заяву згідно якої прохає розглянути та прийняти рішення по даній справі без участі представника, враховуючи рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.06.2023 № 1098 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 ». Позовні вимоги підтримує.
Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про день, місце і час розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, не надавши відзиву, враховуючи клопотання представника позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації технічними засобами та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при тому, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 14 листопада 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому за рішенням Борівського районного суду Харківської області від 05.09.2011 року, що набрало законної сили 16.09.2011 року, був розірваний.
Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 05 та видано свідоцтво про народження, серія НОМЕР_1 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 07 та видано свідоцтво про народження, серія НОМЕР_2 .
Згідно рішення Борівського районного суду Харківської області від 05.09.2011 року, що набрало законної сили 16.09.2011 року, місце проживання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визначено за місцем проживання матері. У рішенні вказано, що позивачем до суду не подано доказів про негативні відносини відповідачки щодо виховання дітей, тому суд вважає що діти повинні проживати з матір`ю.
ОСОБА_1 у позові вказує, що він самостійно займається вихованням та утриманням дітей, а відповідач з ними не проживає та 01.02.2023 року склала заяву про те, що вихованням дочки та сина не займається та прохає її позбавити батьківських прав у відношенні до дітей. З заяви вбачається, що відповідач перебуває у російській федерації.
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 07.04.2022 року № 04/52, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно виховує двох дітей ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 02.09.2019 року і по теперішній час які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно листа Борівської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 29.03.2023 року №319, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , згідно реєстру територіальної громади, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За даними Ізюмського старостинського округу ОСОБА_16 фактично не проживає.
Згідно до положень ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо, зокрема, позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1098 від 15.06.2023 року, про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Так, у висновку вказано, що 18.05.2023 року у своїх письмових поясненнях службі у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області гр. ОСОБА_1 зазначає, що звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та стягнення аліментів на утримання дитини з наступних обставин.

Мати ОСОБА_3 з 2011 року не проживає з дитиною, а з 2013 року - не спілкується, не цікавиться життям та здоров`ям сина, матеріально не утримує.

Наразі малолітній ОСОБА_9 не пам`ятає свою матір, нічого не знає про її життя та місцеперебування. Упродовж останніх 10 років мати дітей ОСОБА_3 проживає на території російської федерації і не має намірів повертатися до сина, займатися його вихованням. ОСОБА_1 також зазначив, що не спілкується з матір`ю дітей відколи вона покинула його з дітьми та поїхала до росії. Однак, про свої наміри щодо позбавлення її батьківських прав у телефонній розмові їй повідомив, на що вона зазначила, що не має намірів займатися вихованням ОСОБА_9 та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17.07.2022 № 1631-, № 1631-, виданих управлінням соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання - АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації комунального некомерційного медичного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука від 18.05.2023 малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , прибув з с. Ізюмське Харківської області, декларація про надання первинної медичної допомоги дитині укладена батьком з лікарем-педіатром ОСОБА_10 . Зі слів батька мати дитини виїхала за кордон.

Спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 29.05.2023 року було обстежено умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_3 . Встановлено, що за цією адресою проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (батько), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (син). Родина мешкає у однокімнатній орендованій квартирі з усіма комунальними зручностями, помешкання облаштоване необхідними меблями для навчання та відпочинку. Давид має окремі місця для відпочинку, для зберігання особистих речей, для навчання, можливість підключитися до Інтернет-мережі для онлайн-занять. Дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям, навчальним приладдям. Санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний. У ході бесіди зі спеціалістами служби у справах дітей з`ясовано, що ОСОБА_9 - спокійний, комунікабельний хлопець, пояснив, що проживає з батьком, який піклується про нього, допомагає у навчанні. Зазначив, що матір не пам`ятає, вона давно залишила їх та виїхала на постійне місце проживання до росії, не телефонує йому та не вітає на день народження. Також зазначив, що не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав, бо не знає її.

Відповідно до інформації служби у справах дітей Борівської селищної ради Харківської області від 16.05.2023 № 61, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але зі слів матері ОСОБА_11 її донька, ОСОБА_3 , з 2013 року і по теперішній час не проживає за цією адресою. Відомості щодо перебування ОСОБА_3 їй не відомі.

Відповідно до інформації Ізюмської загальноосвітньої ніколи І-ІІІ ст. Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 18.05.2023 № 36, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , навчається у школі з 01.09.2015 по теперішній час. За весь період навчання активну участь у навчанні та вихованні дитини бере батько учня, ОСОБА_1 , який постійно здійснює контроль та догляд за дитиною, підтримує зв`язок з класним керівником та адміністрацією навчального закладу, постійно цікавиться навчанням та розвитком дитини. Давид забезпечений усім необхідним для онлайн-навчання, виконує домашні завдання. Мати учня, ОСОБА_3 , не підтримує зв`язок з навчальним закладом та не цікавиться життям, навчанням та розвитком дитини.

ОСОБА_3 рекомендованим листом від 09.05.2023 за місцем її реєстрації ( АДРЕСА_2 ) була запрошена до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області для надання пояснень і з`ясування її думки з приводу позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дитини, із зазначенням місця, дати та часу розгляду даного питання.

23.05.2023 року засобами відозв`язку через Інтернет-мережу спеціалістом служби у справах дітей проведено телефонну розмову з громадянкою ОСОБА_3 , яка засвідчила свою особу водійським посвідченням, та повідомила, що перебуває за межами України у м. Москва російської федерації, не бажає повертатися до України, має намір отримати російське громадянство. Підтвердила, що не цікавиться життям малолітнього сина ОСОБА_9 з 2011 року, відколи розлучилася зі ОСОБА_1 , та не планує у подальшому займатися вихованням сина, який її фактично не знає. Пояснила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та стягнення аліментів на його утримання, повністю підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 та у режимі відеоконференц-зв`язку готова взяти участь у засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на якому буде розглядатися питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_9 .

31.05.2023 року питання про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. На засіданні комісії гр. ОСОБА_1 просив підтримати його та надати суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у зв`язку з тим, що вона не бере участі у вихованні малолітнього ОСОБА_9 , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків стосовно нього, не турбується про життя та здоров`я сина, не утримує матеріально.

ОСОБА_3 на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення засідання, можливістю взяти участь в обговоренні питання у режимі відеоконференц-зв`язку не скористалася.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши батька дитини, ОСОБА_1 , беручи до уваги той факт, що жодних об`єктивних обставин, які б вказували на наявність перешкод у матері дитини, ОСОБА_3 , у вихованні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не встановлено, члени комісії вирішили рекомендувати виконавчому комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області прийняти рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п. п. 15, 16, Постанови Пленуму верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини , захист її інтересів…), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

На підставі викладеного, повно, всебічно та об`єктивного з`ясування обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач, як мати дитини, тривалий час не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створює умов для отримання ним освіти, що свідчить про невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини.

Приймаючи рішення суд враховує наданий висновок органу опіки та піклування, з огляду на його обґрунтованість, при цьому він не суперечить інтересам дитини.

Суд також бере до уваги, що відповідач у спілкуванні з працівником служби у справах дітей не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно сина, вказуючи, що дійсно не цікавиться життям малолітнього сина ОСОБА_9 з 2011 року, відколи розлучилася зі ОСОБА_1 , та не планує у подальшому займатися вихованням сина, який її фактично не знає, що свідчить про відсутність бажання у відповідача дбати про дитину.

Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, принижує гідність дитини та може в подальшому привезти до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної так і з правої точки зору.

Суд вважає, що відповідач свідомо нехтувала та нехтує своїми батьківськими обов`язками по вихованню дитини та свідомо вчиняла дії, спрямовані на порушення прав дитини, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та в найкращих інтересах для дитини буде позбавлення відповідача батьківських прав, тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вказаних норм відповідач має обов`язок по утриманню дитини, до досягнення дитиною повноліття, а позивач має право на отримання аліментів на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання сина є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України ухвалюючи рішення суд, зокрема, вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн та на користь позивача судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України ст. ст. 75, 77, 91, 104, 105, 110, 112,113, 114, 115, 160, 180, 182, 184, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ОСОБА_3 роз`яснити, що особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 (адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.02.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 (адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич