Провадження № 2/643/5243/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 Суддя Московського районного суду м. Харкова Мельникова І.Д. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тея» про розірвання договору та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Московського районного суду м. Харкова надійшла вищевказана позовна заява, в якій представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Приблуда Є.В. просив розірвати договір купівлі-продажу майнових прав №92 від 24.12.2021; стягнути з ТОВ «ТЕЯ» на користь ОСОБА_1 загальну суму оплат ціни майнових прав в розмірі 1 666 671,00 грн (один мільйон шістсот шістдесят шість тисячі шістсот сімдесят одна гривня 00 копійок) та судові витрати.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю) з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 30 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 зазначила таке: "виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. До спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27-29 ЦПК України.

Приймаючи до уваги, що предметом позову у справі є розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №92 від 24.12.2021, а саме об`єкта нерухомості в будинку АДРЕСА_1 , та стягнення з відповідача отриманих коштів за вказаним договором в сумі 1 666 671, 00 гривень, тобто, вимоги позивача виникають з приводу нерухомого майна, за наслідком чого до справи підлягають застосуванню правила територіальної юрисдикції справи за виключною підсудністю на підставі ст. 30 ЦПК України.

Інтерпретація суті конструкції суд, встановлений законом про яку йдеться у статті 6 Європейської конвенції з прав людини наведено Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України, де Суд наголосив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи судом, що встановлений законом та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що спір у справі стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку, що з урахуванням правил виключної підсудності вказана справа підлягає переданню на розгляд до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тея» про розірвання договору та стягнення коштів - передати за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова (Адреса: 61168, м. Харків, вул. Валентинівська, 7 Б ).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мельникова І.Д.