ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5102/22

Провадження № 22-ц/4820/1108/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю перекладача Степенко О.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідачів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором грошової позики за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року громадянин Республіки Польщі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до громадян України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором грошової позики.

ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кракові, Республіки Польща, між ним і подружжям ОСОБА_5 , ОСОБА_7 укладено договір грошової позики, за умовами якого він позичив останнім 1 500 000 доларів США на строк до 28 січня 2021 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, а відповідачі як спадкоємці прийняли спадщину в установленому порядку. Протягом 2019-2020 років ОСОБА_5 повернула позивачу 315 000 доларів США позики, а в решті зобов`язання за договором залишається невиконаним. До складу спадкового майна ОСОБА_7 увійшла квартира у м. Варшаві, Республіка Польща, та грошові кошти у банківських установах, за рахунок яких відповідачі мають повернути позику.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд:

- стягнути з ОСОБА_5 у межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_7 , на свою користь 592 500 доларів США заборгованості за договором позики;

- стягнути з ОСОБА_6 у межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_7 , на свою користь 592 500 доларів США заборгованості за договором позики;

- стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на свою користь судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 96 583 долари 91 цент США заборгованості за договором позики від 29 січня 2015 року та 1 011 грн 01 коп. судового збору.

Стягнено з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 96 583 долари 91 цент США заборгованості за договором позики від 29 січня 2015 року та 1 011 грн 01 коп. судового збору.

В решті позову відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_5 і ОСОБА_7 не виконали зобов`язання за договором позики, а тому з відповідачів як спадкоємців останнього на користь ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість у межах вартості успадкованого ними майна частки квартири у м. Варшаві, Республіки Польща.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 як кредитор не пред`явив вимоги до спадкоємців ОСОБА_7 у визначений законом строк, у зв`язку з чим він втратив право на таку вимогу. Обсяг майна, в межах вартості якого спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора, не встановлено. ОСОБА_5 є боржником за договором позики, а відтак саме на ній лежить обов`язок повернути борг. Оскільки ОСОБА_1 не надав суду оригінал договору позики, то його вимоги ґрунтуються на неналежних доказах. Спір підлягав вирішенню відповідно до законодавства та в суді Республіки Польща.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував положення Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, який підписаний сторонами 24 травня 1993 року, ратифікований Постановою Верховної Ради України №3941-ХІІ від 4 лютого 1994 року, набув чинності 14 серпня 1994 року (далі Договір про правову допомогу), та норми Закону України від 23 червня 2005 року №2709-ІV «Про міжнародне приватне право» (далі Закон №2709-ІV), не дотримався приписів статей 10, 255, 496, 497 ЦПК України.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 9 грудня 2014 року ОСОБА_7 і ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кракові, Республіки Польща, ОСОБА_1 , з одного боку, і ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , з іншого боку, уклали у простій письмовій формі договір грошової позики, за умовами якого ОСОБА_1 позичив останнім 1 500 000 доларів США строком до 28 січня 2021 року під 5% річних.

Пунктом 2 параграфу 2 договору грошової позики визначено, що сума позики передана позичальникам у день укладення цього договору.

Згідно пункту 1 параграфу 4 договору грошової позики позикодавець має право в односторонньому порядку вимагати негайного повернення суми позики, тобто має право вимагати від позичальників погашення всієї суми позики разом із процентною ставкою, зокрема, у разі якщо настане смерть будь-якого з позичальників.

У пункті 2 параграфу 6 договору грошової позики сторони передбачили, що укладення, інтерпретація, дійсність і виконання цього договору регулюються положеннями польського законодавства.

Відповідно до пункту 4 параграфу 6 договору грошової позики будь-які спори, що виникають або пов`язані з цим договором, які не можуть бути вирішені за взаємною згодою, будуть вирішуватися компетентним судом у Варшаві.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер у м. Варшаві, Республіки Польща.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Частиною першою статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згоди на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Між Україною та Республікою Польща укладено Договір про правову допомогу, відповідно до статті 33 якого зобов`язання, що виникають з договірних відносин, визначаються законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої була укладена угода, хіба що учасники договірних відносин підпорядкують ці відносини вибраному ними законодавству. У справах, зазначених в пункті 1, компетентним є суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу відповідач. Компетентним є також суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу позивач, якщо на цій території знаходиться предмет спору або майно відповідача. Компетенція, про яку йде мова в пункті 2, може бути змінена за згодою учасників договірних відносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2709-ІV іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

За змістом статті 4 Закону №2709-ІV право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Визначення права, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин на підставі колізійних норм, не здійснюється, якщо міжнародним договором України передбачено застосування до відповідних відносин матеріально-правових норм.

У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом (стаття 5 Закону №2709-ІV).

В силу статті 32 Закону №2709-ІV зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов`язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Згідно зі статтею статті 43 Закону №2709-ІV сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Як передбачено статтею 76 Закону №2709-ІV, суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача; у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; якщо у справі про відшкодування шкоди позивач фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа відповідач місцезнаходження в Україні; якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В силу статті 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Із положень статті 497 ЦПК України слідує, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що іноземний елемент це ознака цивільних правовідносин, які мають реальний зв`язок з правопорядком двох і більше держав.

При з`ясуванні обставин, які випливають із зобов`язальних правовідносин за участю іноземного елемента вирішальне значення має вибір права, яким регулюються ці правовідносини, а також вибір суду, до компетенції якого віднесено розгляд справи з іноземним елементом.

При визначенні права, яке підлягає застосуванню до договірних правовідносин з іноземним елементом застосовується наступний порядок: застосуванню підлягає право, обране сторонами; якщо сторони не обрали застосовне право, то воно визначається на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна; якщо сторони не обрали застосовне право і немає міжнародного договору, який би його визначав, належить керуватися нормами Закону №2709-ІV (див. постанову Верховного Суду від 2 червня 2021 року у справі №210/144/15-ц).

Щодо визначення суду для вирішення спору у правовідносинах з іноземним елементом, то чинне законодавство закріплює право сторін відповідної угоди на вибір підсудності справи з іноземним елементом, тобто на укладення пророгаційної угоди, що, в свою чергу, не лише обґрунтовує компетенцію обраного суду, але й виключає можливість вирішення такого спору в суді іншої держави.

Отже, досягнення домовленості про застосування права іншої країни і визначення виключної юрисдикції компетентного суду цієї країни у правовідносинах сторін, що ґрунтуються на вказаних принципах, вказує на пріоритетний характер такої домовленості, оскільки вона не суперечить встановленому національним законодавством порядку врегулювання таких правовідносин (див. постанову Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі №907/637/17).

Зібрані докази вказують на те, що спірні правовідносини виникли на підставі договору грошової позики від 29 січня 2015 року, укладеного у м. Кракові, Республіки Польща, між ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , тобто з іноземним елементом.

Сторони цього договору дійшли згоди як про застосування законодавства Республіки Польща до спірних правовідносин, так і про підсудність спору компетентному суду м. Варшави, Республіки Польща.

У зв`язку з цим, справа за позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором грошової позики не підлягає розгляду в судах України.

Ці фактичні обставини та правові норми залишилися поза увагою суду першої інстанції, який помилково розглянув справу по суті заявлених вимог на підставі законодавства України.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Справа, яка переглядається судом апеляційної інстанції, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити відповідно до пункту 1 частини першої статті 255, частини першої статті 377 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 червня 2023 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Козак О.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27