Справа № 450/6098/23 Провадження № 2-н/450/1435/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

18 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» звернулося до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі такого з огляду на наступне.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Так, в матеріалах заяви про видачу судового наказу як доказ наявності заборгованості наявна довідка про фінансовий стан абонента, згідно якої заборгованість за спожитий газ у розмірі 1090 грн. 72 коп. нарахована з червня 2021 року. При цьому, станом на червень 2021 року у боржника вже була наявна заборгованість у розмірі 1090 грн. 72 коп. Попередні періоди нарахування у вказаному документі відсутні.

Крім того, зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач просить видати наказ про стягнення з боржника як основної заборгованості, так і інфляційних втрат та 3 % річних, які нараховані за період з 11 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року. Розрахунками, які містяться в заяві про видачу судового наказу, стверджується, що заборгованість виникла до червня 2021 року.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження правильності і безспірності заборгованості, а саме розрахунків щомісячних нарахувань та періоду нарахування, за весь період нарахування заборгованості, а саме з 11 липня 2020 року, стягувачем суду не надано.

Таким чином, наявними у справі доказами не підтверджено правильність та безспірність заборгованості, оскільки такі не містять розрахунків щомісячних нарахувань та періоду нарахування, не наведено будь-якого обґрунтованого та детального розрахунку суми заборгованості за конкретний період прострочення.

З вказаних документів неможливо встановити обсяг спожитого природного газу, щомісячні нарахування за надані послуги, а також здійснені оплати за надані послуги. Крім цього, визначений розмір заборгованості потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на вказане, судом встановлено, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам п.п. 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Крім того, відсутність вищевказаних документів може свідчити про пропуск стягувачем строку, який перевищує позовну давність, яка передбачена п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ТзОВ «Львівгаз Збут».

Керуючись ст.ст. 43, 161, 163, 165, 186, 258, 260, 263, 352 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Ухвала судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.