Справа № 455/555/23
Провадження № 2/455/286/2023
21 червня 2023 року м.Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Клімченка М.І.,
секретар судового засідання Шайда Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Стрілківська сільська рада Самбірського району Львівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
22.03.2023 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та стягнути аліменти на їх утримання.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.09.2009 Тисовицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою. У вказаному шлюбі народилося двоє дітей. З 2013 року позивач та відповідач спільним подружнім життям не проживають, ОСОБА_2 залишила малолітніх дітей і впродовж 2013-2019 лише кілька разів відвідувала їх. З 2019 року до часу подання позову відповідач жодного разу не відвідала своїх дітей, не цікавилася їх життям та в повній мірі ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. 12.08.2021 заочним рішення Старосамбірського районного суду Львівської області шлюб було розірвано. З народження і по сьогодні діти проживають з позивачем, який займається їх вихованням та забезпечує дітям належний фізичний, духовний та освітній стан.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 справу передано для розгляду судді Клімченку М.І.
Ухвалою судді від 29.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
Ухвалою суду від 29.05.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання позивач не з`явився, проте до суду надійшла заява позивача про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила, а також від неї не надходило відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача, який не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам статті 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.01.2010 та 03.12.2012 народилися ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно, їх батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №2 від 21.01.2010 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №6 від 06.12.2012.
12.08.2021 заочним рішення Старосамбірського районного суду Львівської області розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 .
З акту обстеження факту проживання від 01.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 проживає у батьківському житловому будинку разом із своїми дітьми: сином ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_1 . Також, встановлено, що колишня дружина ОСОБА_2 зі своїми дітьми не проживає та у 2019 році виїхала до російської федерації і від того більше до своєї сім`ї не приїжджала, з того часу вихованням дітей займається тато.
Згідно довідки, виданої виконкомом Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області №179 від 01.02.2023 ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: син ОСОБА_3 , донька ОСОБА_1 . Колишня дружина ОСОБА_2 - зареєстрована, але не проживає.
З характеристик на дітей, наданих закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступнеів с.Тисовиця Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, вбачається, що дітей виховує батько. Мати ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не бере.
Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як встановлено із змісту Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як визначено статтею 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
В той же час, у відповідності до частини 2 статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно до частини 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Висновком органу опіки та піклування Стрілківської сільської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Стрілківської сільської ради від 17.05.2023 №36 встановлена доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дитини.
В судовому засіданні не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки позбавляло її можливості приймати участь у вихованні та навчанні дітей, сприяти їх духовному та фізичному розвитку, цікавитися їх життям та здоров`ям, приймати участь у їх становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками.
Відповідно до частини 2 та частини 3 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно з положенням частини 1 статті 180 та частини 3 статті 181СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
На підставі вищевикладеного, аналіз наведених обставин у сукупності свідчить, що відповідачка тривалий час не дбає про своїх дітей, про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує їх до самостійного життя, тобто без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам дітей, їх належному догляду та вихованню. Також, суд вважає допустимим стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей щомісячно.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 167 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Стрілківська сільська рада Самбірського району Львівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_3 ), батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2023 і до досягнення малолітнім ОСОБА_3 повноліття, після чого стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 21.06.2023.
Суддя М.І. Клімченко