Справа № 184/2115/23
Номер провадження 2-о/184/98/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Шаврової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Шаврова Наталія Михайлівна, заінтересована особа: Покровська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області «про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 від захворювання на короновірус померла її рідна мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок належав їй на праві власності на підставі договору міни житлового будинку на квартиру від 26.12.1997 року. В той же день, 26 грудня 1997 року, на випадок своєї смерті вона склала заповіт, в якому все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і на яке вона за законом буде мати право, заповіла її брату ОСОБА_3 . На той час вона проживала окремо від матері, мала свою сім`ю, окреме житло. Брат ОСОБА_3 свого житла не мав. Він проживав та був зареєстрований разом з матір`ю. Тому на сімейній нараді вони вирішили, щоб мати склала заповіт на його користь. До 01 січня 2018 році її мати проживала в своєму житловому будинку разом зі своїм сином та її братом. Починаючи з 01 січня 2018 року і до дня своєї смерті вона проживала разом з нею в житловому будинку АДРЕСА_1 . Вона вирішила переїхати та проживати з нею, щоб не заважати сімейним стосункам свого сина. На той час він не перебував в зареєстрованому шлюбі. У матері не склалися відносини з співмешканкою її брата і тому вона вирішила переїхати на постійне проживання за місцем її проживання. Житлові умови її проживання були такими, що дозволяли проживати матері в окремій кімнаті. Усі свої особисті речі вона перевезла до її будинку. Вона проживала в її сім`ї в якості члена сім`ї. Вони вели спільне господарство, разом харчувалися, разом витрачали спільні кошти. В березні вона і мати захворіли на коронавірус. 23.03.2021 року швидка допомога забрала її до Нікопольської лікарні №4, а 24.03.2021 року з її житлового будинку АДРЕСА_2 швидка а забрала і її мати до Нікопольської лікарні №4. До 27.03.2021 року вони разом там перебували, де ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати померла. Усі особисті речі матері залишилися в її житловому будинку. Після її смерті вона протягом встановленого законом строку не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та про відмову від спадщини. Її брат ОСОБА_4 до 18 вересня 2022 року залишався проживати окремо від матері в належному матері житловому будинку АДРЕСА_1 . 18 вересня 2022 року він загинув в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області під час ворожого обстрілу з території тимчасово окупованого м. Енергодар. На той час він не перебував в зареєстрованому шлюбі, дружини та дітей у нього не було і заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. До дня своєї смерті він не претендував на спадщину, що відкрилася після смерті матері і не звертався до нотаріуса з цього приводу. Влітку 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського району Дніпропетровської області Бойко Л.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті матері та надала усі необхідні документи. Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що нею пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також наданими нею документами не підтверджується факт прийняття нею спадщини після смерті матері. Крім того, разом з матір`ю на час її смерті був зареєстрований разом з нею в її житловому будинку її рідний брат ОСОБА_4 , який фактично не проживав разом з матір`ю на час її смерті. Тому їй необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок, що залишились після смерті матері та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи виконком Покровська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна мати заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №750 (а.с.8).

Згідно довідки про причину смерті №219 від 29.03.2021 року, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина смерті короно вірусна хвороба 2019 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , заявник ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 , виданого 01 серпня 1992 року відділом ЗАГСу м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, 01 серпня 1992 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_8 . Після укладання шлюбу присвоєно їй прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.11).

Згідно договору міни житлового будинку на квартиру від 26 грудня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко С.В. 26.12.1997 року, ОСОБА_10 міняє належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 на належну на праві приватної власності ОСОБА_7 трикімнатну квартиру по АДРЕСА_3 (а.с.15).

Згідно реєстраційного посвідчення від 16.04.1998 року, виданого начальником бюро технічної інвентаризації, Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_4 в цілому зареєстрований за ОСОБА_2 на праві приватної власності за договором міни від 26.12.1997 року та свідоцтва про одруження від 27.01.1998р. та записом в реєстрову книгу №9 за реєстровим №16 (а.с.17).

Згідно Технічного паспорту від грудня 1997 року, виданого начальником БТІ, житловий будинок АДРЕСА_4 в цілому належить ОСОБА_2 (а.с.18).

Згідно заповіту від 26.12.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко С.В. 26.12.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №6327, ОСОБА_7 заповіла ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер рідний брат заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис №45 (а.с.12).

Згідно довідки про причину смерті №481 від 19.09.2022 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Причина смерті множинні проникаючі поранення грудної клітини та живота (а.с.13).

Згідно Акту щодо встановлення факту проживання ОСОБА_2 від 07.07.2023 року, депутатом Покровської сільської ради в присутності сусідів-свідків було проведено обстеження будинку за адресою АДРЕСА_4 , внаслідок чого виявлено, що ОСОБА_2 прописана за адресою АДРЕСА_4 . В зв`язку з хворобою проживала у дочки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 з 01.01.2018 року по 27.03.2021 року (а.с.23).

31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті матері та надала усі необхідні документи. Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що нею пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також наданими нею документами не підтверджується факт прийняття нею спадщини після смерті матері. Крім того, разом з матір`ю на час її смерті був зареєстрований разом з нею в її житловому будинку її рідний брат ОСОБА_4 , який фактично не проживав разом з матір`ю на час її смерті (а.с.25-26).

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно постійно сумісно проживала однією сім`єю разом зі своєю рідною матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та вела з нею спільне господарство на день її смерті також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Встановлення факту постійного проживання заявниці разом з ОСОБА_2 має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після її смерті.

Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину після смерті матері заявниці або претендують на неї, немає. Окрім заявниці, ніхто не претендував і не претендує на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 . Протягом встановленого законом строку ніхто не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері заявниці.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №73838739 від 06.09.2023 року, за параметрами відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 інформація відсутня.

Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №73839086 від 06.09.2023 року, приватним нотаріусом Бойко Л.П. заведена спадкова справа №349/2023. Спадкодавець ОСОБА_2 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №73839161 від 06.09.2023 року, приватним нотаріусом Бойко Л.П. відкрито спадкову справу після ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суду 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 (провадження №61-44149св18) зазначив наступне: «Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічна правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду: 1) від 4 липня 2018 року у справі №404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18).

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №750/12880/19.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявниці, встановлюється з метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,13,258,259,263-265,293,315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Шаврова Наталія Михайлівна, заінтересована особа: Покровська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області «про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.12.2023 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш