КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2121/23
Провадження № 2/552/2467/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2023 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Лихошвай А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої полтавської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту зі спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Другої полтавської державної нотаріальної контори про зняття арешту зі спадкового майна, а саме з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на зазначене нерухоме майно накладено арешт Ленінським райсудом від 21.11.1997 року. Постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.04.2023 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач Друга полтавська державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у день судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови Другої полтавської державної нотаріальної контори від 11 листопада 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що на спадкове майно накладено арешт судовими органами.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , зареєстровано арешт нерухомого майна, підстава обтяження: лист, б/н, 21.11.1997, Ленінським райсудом, об`єкт обтяження: Будинок, склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Таким чином, на нерухоме майно,що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 накладено арешт.

Згідно повідомлення Ленінського районного суду м. Полтави в провадженні суду перебувала справа № 2-23/98 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним, про право на спадкування за заповітом, визнання права власності на частину житлового будинку та його розподіл в натурі, яка була розглянута 19.10.1998 року з винесенням рішення. Матеріали справи ухвали про накладення арешту не містять.

Згідно відповіді ПП «Полтавського БТІ «Інвентаризатор» встановлено, що матеріали інвентаризаціної справи на зазначений будинок не містять ухвали Ленінського районного суду м. Полтави про арешт майна.

Полтавський обласний державний нотаріальний архів своїм листом повідомив щодо відсутності серед нотаріальних документів архівного фонду Першої полтавської ДНК ухвали Ленінського районного суду м. Полтави про накладення арешту.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Позивач має намір оформити свої спадкові права, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує права позивача.

Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується розгляд справи.

Рішення в рамках якого постановлена ухвала про накладення арешту набрало законної сили 15 квітня 1999 року та звернуто до виконання шляхом проведення реєстрації права власності.

Утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд дійшов до висновку про необхідність захисту права позивача шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку, про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другої полтавської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту зі спадкового майна - задовольнити.

Зняти арешт з будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений на підставі листа б/н 21.11.1997 року Ленінського райсуду.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Друга Полтавська державна нотаріальна контора (місце знаходження: м. Полтава вул. Гоголя, 11,).

Третя особа: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Головуючий Ж.В. Кузіна