ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/232/23 Номер провадження 22-ц/814/3317/23Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Абрамова П.С.,Лобова О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" адвоката Черевань Людмили Сергіївни на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 рокупостановлену у складі головуючого судді Должка С.Р., дата складання повного тексту ухвали не зазначена у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст заяви

09 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 2377,41 грн.

Заява мотивована тим, що за період з 01.08.2021 року по 01.02.2023 року боржник споживав електричну енергію, а оплату за неї не здійснював або здійснював не в повному обсязі, чим порушив свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2377,41 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електричну енергію по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № .

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 рокувідмовлено у видачі судового наказу.

Ухвала місцевого суду мотивована невідповідністю заяви про видачу судового наказу вимогам ст. 163 ЦПК України.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 рокута направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про невідповідність поданої заяви нормам ЦПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.03.2023 року ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 2377,41 грн.

На підтвердження заявлених вимог подало:

-розрахунок заборгованості за спожиту електричну енергію та її оплату з серпня 2021 року по лютий 2023 року;

-заяву приєднання від 23.01.2023 року з приміткою, що початок постачання електроенергії 1.01.2019 року підписаною ОСОБА_1 ;

-договір № від 23 січня 2023 року про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутовим споживачам) з додатками до нього, укладеним між ТОВ «Полтаваенергозбут» та ОСОБА_1 .

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції дійшов висновку, що подана заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, а саме:

-договір укладений між ТОВ "Полтаваобленерго" та боржником ОСОБА_1 , датований 23.01.2023 року, іншого договору не надано, тому суду незрозуміло як боржнику нарахована заборгованість з 2021 року;

-не надано доказів присвоєння боржнику: персоніфікованого ЕІС-коду,

-відсутність відкритого особового рахунку, кількість спожитої електроенергії, звірення фактичного обсягу електроенергії,

-не надано доказів повідомлення ОСОБА_1 про пропозицію сплатити по рахунку (платіжного документа), доказів неможливості досудового врегулювання спору,

-відсутність доказів того, що споживач має мережу інтернет, тобто того, що боржник повідомлявся про існування заборгованості.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду помилковим, з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

За змістом ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу .

Так, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 2 вказаної статті передбачено право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на вибір заявника.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали, які слугували відмові у видачі наказу про стягнення заборгованості, спростовуються матеріалами справи.

Так, із заяви приєднання від 23.01.2023 року, підписаною ОСОБА_1 , вбачається, що початок постачання електричної енергії 1 січня 2019 року (а.с. 10).

Тому висновок суду першої інстанції, щодо незрозумілості як боржнику нарахована заборгованість з 2021 року не відповідає обставинам справи.

Також не відповідає дійсності й посилання суду щодо відсутності енергетичного ідентифікаційного коду (ЕІС код), адже в реквізитах сторін у договорі № від 23.01.2023 року про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутовим споживачам) з додатками до нього, укладеним між ТОВ «Полтаваенергозбут» та ОСОБА_1 зазначено вказаний код - №62Z560 (а.с. 6-10).

Вказаним договором спростовуються посилання суду щодо відсутності особового рахунку (п. 2.1. №), кількість спожитої електроенергії визначена в розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію та її оплату з 01 серпня 2021 року по 01 лютого 2023 року (а.с. 5).

Щодо посилання суду на ненадання доказів повідомлення ОСОБА_1 про пропозицію сплатити по рахунку (платіжного документа), доказів неможливості досудового врегулювання спору, відсутність доказів того, що споживач має мережу інтернет, тобто того, що боржник повідомлявся про існування заборгованості не відповідає вимогам закону, встановленим ст. 163 ЦПК України та не може бути підставою для відмови у видачі судового наказу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови у видачі наказу ст. 165 ЦПК України не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права , які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" адвоката Черевань Людмили Сергіївни, ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 рокускасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

За правилами частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Однак, оскільки постанова Полтавського апеляційного суду не стосується вирішення справи по суті, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 160, 161, 379, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" адвоката Черевань Людмили Сергіївнизадовольнити.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року- скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Зіньківського районного суду Полтавської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 червня 2023 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді П.С. Абрамов

О.А. Лобов