Справа № 182/4878/23
Провадження № 4-с/0182/18/2023
У Х В А Л А

Іменем України

18.12.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Власенко Ю.В., розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудського Дмитра Леонідовича, стягувач Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК",-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із вищевказаною скаргою в якій просить суд:

- визнати неправомірною відмову Державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудського Д.Л. у закінченні виконавчого провадження № 58629413 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1890/10 виданого 01.01.2010 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зуєвою В.І. про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» () на підставі п. 5 п. 1 ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження» та Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року по справі № 904/8746/21;

- зобов`язати Державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудського Д.Л. закінчити виконавче провадження ВП № 58629413 на підставі п. 5 п. 1 ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження» та Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року по справі № 904/8746/21.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі.

Державний виконавець Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудський Дмитро Леонідович в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений. Крім того від Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли матеріали виконавчого № 58629413.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомили про причини неявки.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що скаргу слід задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 58629413 з виконання виконавчого листа № 2-1890/10 виданого 01.01.2010 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зуєвою В.І. про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» () заборгованості.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 справа № 904/8746/21 введено відносно фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) процедуру погашення боргів.

Ухвалою від 25.05.2022 року Господарського суду Дніпропетровської області складеної за результатами попереднього засідання, визнано вимоги кредиторів Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (), Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТРУМ ЕССЕТС" та заборгованості по аліментам.

Інших кредиторів з грошовими вимогами до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ), у тому числі від Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заявлено та визнано судом не було.

Ухвалою від 16.02.2023 року по справі № 904/8746/21 Господарський суд Дніпропетровської області прийняв наступні рішення:

- затвердив звіт керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Біленка Р.І.

- завершив процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ).

- припинив повноваження керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича.

- закрив провадження у справі № 904/8746/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ).

- визнав вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, погашеними.

- визнав вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

- Звільнив фізичну особу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати аліментів, виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Відтак з моменту набрання Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року по справі № 904/8746/21 законної сили (16.02.2023 року про що зазначено в Ухвалі) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) є звільненим від боргів, а вимоги кредиторів які були заявлені, але не задоволені через недостатність майна боржника, а також вимоги які не були заявлені, або були заявлені але не визнані судом вважаються погашеними, а виконавчі листи по ним в судовому порядку визнані такими, що не підлягають виконанню. Відтак відкриті виконавчі провадження по цим виконавчим листам підлягають закінченню силу вимог п.п. 5 п. 1 ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження».

16.08.2023 року Скаржник, через свого представника звернувся з вимогою до Державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудського Д.Л. якою просив закінчити виконавче провадження № 58629413 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1890/10 виданого 01.01.2010 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зуєвою В.І. про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» () в силу п.п. 5 п. 1 ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження.

Листом № 97462 від 22.08.2023 року, яке було отримано Скаржником на електронну адресу 15.09.2023 року, Державний виконавець Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудський Д.Л. відмовив у закінченні виконавчого провадження № 58629413, оскільки до нього не надходило рішення суду, яким визнано у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-1890/10 виданого 01.01.2010 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зуєвою В.І.

Скаржник, вважаючи таку відмову державного виконавця протиправною, звернувся до суду з цією скаргою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів (п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. (п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону).

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа також про зміну місця роботи.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

На підставі ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Підстави для закінчення виконавчого провадження наведені у статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 чт. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як вже було встановлено судом, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023, зокрема, завершено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ), закрито провадження у справі №904/8746/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ); вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Скаржник у скарзі стверджує, що державний виконавець, отримавши вимогу про закінчення виконавчого провадження, протиправно відмовив у задоволенні останньої та не вжив заходів щодо закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню).

Згідно з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 у справі №П/9901/137/18 (800/426/17) під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Водночас, порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Судом установлено, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження № 58629413, у межах якого на підставі виконавчого листа № 2-1890/10 виданого 01.01.2010 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зуєвою В.І. зі скаржника як боржника стягується на користь АТ КБ «ПриватБанк» () заборгованість, листом від 22.08.2023 року №97462 щодо надання відповіді на заяву від 16.08.2023 про закінчення виконавчого провадження №58629413 повідомив скаржнику про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження у разі визнання боржника банкрутом.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у Постанові від 08.11.2023р. у справі №712/3686/15-ц. ухвала суду про закриття провадження у справі про банкрутство фізичної особи є підставою для негайного винесення виконавцем постанови про закінчення відкритих щодо такої особи виконавчих проваджень на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, отримавши ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про закриття провадження у справі про неплатоспроможність, якою визначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установленому Кодексом України з процедури банкрутства строк, або були відхилені господарським судом вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню, Державний виконавць Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудського Д.Л. повинен був не пізніше наступного дня винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в якій зазначити, що вимоги стягувача у виконавчому провадженні АТ КБ «ПриватБанк» () не були заявлені, а отже, не прийняті судом, у зв`язку з чим, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1890/10 виданого 01.01.2010 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зуєвою В.І. підлягає закінченню, а заходи примусового виконання підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудського Дмитра Леонідовича, стягувач Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК"- задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудського Дмитра Леонідовича у закінченні виконавчого провадження № 58629413 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1890/10 виданого 01.01.2010 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зуєвою В.І. про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» () на підставі п. 5 п. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року по справі № 904/8746/21.

Зобов`язати Державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудського Дмитра Леонідовича закінчити виконавчого провадження ВП № 58629413 на підставі п. 5 п. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року по справі № 904/8746/21, про що винести відповідну постанову.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її отримання.

Суддя: О. В. Рунчева