Ухвала

20 червня 2023 року

м. Київ

справа № 619/541/19

провадження № 61-8907ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 на ухвали Верховного Суду від 07 листопада 2022 року, від 09 березня 2023 року, від 10 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту проживання у спадковому будинку та визнання права власності у порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту проживання у спадковому будинку та визнання права власності у порядку спадкування за законом.

У лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту проживання у спадковому будинку та визнання права власності у порядку спадкування за законом та справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом об`єднано в одне провадження.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року уточнену та додаткову позовні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту проживання у спадковому будинку та визнання права власності в порядку спадкування за законом залишено без розгляду.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 77,2 кв. м, житловою площею 41,2 кв. м, з верандою літ. «а», ґанком літ. «а1», верандою літ. «а2», ґанком літ. «а3», та надвірні будівлі: погріб літ. «Б», вбиральня літ. «В», колонка літ. «К», ворота № 1, огорожа № 2, огорожа № 3, що розташовані на АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2023 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2023 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року відмовлено.

16 червня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із заявою, в якій просить скасувати ухвали Верховного Суду від 07 листопада 2022 року, від 09 березня 2023 року, від 10 травня 2023 року у зазначеній вище справі.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Перегляд судових рішень ЦПК України.

Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто вказаними нормами не передбачено можливість оскарження у касаційному порядку ухвал Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подала заяву на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 753/2212/21 (провадження № 61-12473ск22).

Окрім цього, суд роз`яснює, що відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, та інше.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 на ухвали Верховного Суду від 07 листопада 2022 року, від 09 березня 2023 року, від 10 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту проживання у спадковому будинку та визнання права власності у порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров