Справа № 342/1090/23
Провадження № 2/342/504/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просять визнати за ними право власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що при житті, 28.05.2020 ОСОБА_5 зробив письмове розпорядження на випадок своєї смерті, згідно з яким все своє майно в рівних частинах заповів позивачам. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне його майно, до якого входить будинковолодіння по АДРЕСА_2 , що побудова батьками позивачів на земельній ділянці площею 0,25 га. В державного нотаріуса Городенківської ДНК Капріян С.В. заведена спадкова справа на підставі заяв позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 . Проте, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане будинковолодіння у зв`язку з реєстрацією спадкового господарства як колгоспника, що унеможливлює визначити конкретний розмір частки спадкодавця. Фактично, позивача з часу свого народження й по сьогодні проживають у батьківському будинку. Все життя вони жили разом однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний побут. Після смерті батька продовжують користуватися даним нерухомим майном разом із земельною ділянкою, обробляють земельну ділянку, доглядають за будинком та утримують його в належному стані. Неодноразово проводили як поточний, так і капітальний ремонт. Тобто фактично вступили в управління спадковим майном, але не можуть документально оформити своє право.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просять суд визнати за ними право власності по 2/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що вони не заперечують щодо оформлення права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_5 , але не в тому розмірі , що вказано в позовній заяві. В матеріалах справи знаходиться інформація з якого вбачається, що станом на 15.04.1991 в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані : ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . У відповідності до чинного законодавства України, кожному члену даного колгоспного двору належать рівні частки по 1/5. Саме тому, вважають за необхідне розподілити власність між усіма співвласниками в наступному порядку: позивачам за первісним позовом 1/5 як членам колгоспного двору + 1/10 в порядку спадкування, а відповідачам/позивачам за зустрічним позовом по 1/5 як членам колгоспного двору, або 2/10.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами (справа № 342/1263/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом (справа № 342/1090/23), присвоївши об`єднаній справі № 342/1090/23.

В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивачів відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвокат Бундзяк У.М., через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без позивачів та представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Від відповідачів-позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , через канцелярію суду, подали заяву про розгляд справи (підготовче й судове засідання) без них. Вимоги зустрічного позову підтримують в повному обсязі.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 01.12.1989, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 184 від 11.10.1989, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить на праві особистої власності ОСОБА_5 . В селі Репужинці вулиця і номер житлового будинку помінялися: колишня АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою № 188 виданою 21.06.2023 Дубківським старостинським округом № 3 Чернелицької селищної ради.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказ Міністерства юстиції України 07.02.2002 N 7/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 N 1692/5), який був чинним на час видачі та реєстрації свідоцтва на право власності на жилий будинок по АДРЕСА_3 (на даний час АДРЕСА_1 , державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно (п.1.2). П. 1.3. даного Положення зазначено, що державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" ( 1878-17 ) та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно п.1.5 Положення - державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на таке нерухоме майно, зокрема житлові будинки. П.1.7 та п.1.8 Положення визначено, що Державна реєстрація прав проводиться реєстратором БТІ за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, реєстратор якого проводить державну реєстрацію прав на цей об`єкт.

Реєстр прав власності на нерухоме майно є єдиною державною інформаційною системою, що містить відомості про зареєстровані права, суб`єктів прав, об`єкти нерухомого майна та незавершеного будівництва (далі - об`єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації), правовстановлювальні документи та документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва. Згідно розділу ІІ Положення - для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1. Відповідальність за достовірність та повноту інформації у заяві про державну реєстрацію прав та доданих документах несе(уть) заявник (заявники). Відповідно до розділу ІІІ даного Положення - за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній. Рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в ній оформлюється на бланку БТІ за формою, визначеною у додатку 7, посвідчується підписом реєстратора БТІ та скріплюється печаткою БТІ.

Рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в ній може бути оскаржено відповідно до законодавства. Згідно розділу VI Положення Інформація з Реєстру прав надається у формі витягу та інформаційної довідки. Витяг або інформаційна довідка з Реєстру прав формується на підставі відомостей, які містяться в Реєстрі прав, після отримання відповідної заяви за формою, визначеною у додатку 13, чи письмового запиту від органів, зазначених у підпункті 7.1.2 пункту 7.1 Положення.

Із наданої ОКП «Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних № 77925 від 26.09.2023 слідує, що згідно архівних даних ОКП «КМБТІ» станом на 31.12.2012 нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_2 ) належить голові колгоспного двору ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 01.12.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 184 від 11.10.1989, реєстровий № 27.

На час розгляду справи інформації про оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 відповідно до законодавства суду не подано.

З наведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_5 , як головою колгоспного двору, тобто дане господарство відноситься до колгоспного двору.

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку в АДРЕСА_2 ) були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору ОСОБА_5 , 1949 р.н., дружина ОСОБА_3 , 1949 р.н., дочка ОСОБА_8 , 1975 р.н., дочка ОСОБА_9 , 1976 р.н., та син ОСОБА_2 , 1982 р.н, що підтверджується довідкою № 191 виданою 21.06.2023 Дубківським старостинським округом №3 Чернелицької селищної ради.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як вбачається із вищенаведеного на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова колгоспного двору ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_3 та діти: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , які набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/5 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

За заповітом від 28.05.2020 посвідченого секретарем Далешівської сільської ради Городенківського району, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті розпорядив:

- земельні паї: в розмірі 0,6810 га кадастровий номер :10:002:0056 (державний акт серії ЯЖ № 634908), в розмірі 0,0542 га кадастровий номер :10:002:0108 (державний акт серії ЯЖ 634959), земельну ділянку 0,30 га в урочищі «Середні» - заповів ОСОБА_2 ;

- житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також все його інше майно з чого б воно не складалось і на що він за законом матиме право заповів порівну в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 25.

Голова двору ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 71 рік в с. Репужинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 117, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 17.02.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

На час смерті ОСОБА_5 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 25.11.1972 Далешівським с.ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одружилися 25 листопада 1972 року, актовий запис № 17, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_11 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 15.03.1975 Далешівською сільською радою депутатів трудящих Городенківського району доводиться, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 10, її батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу 06 вересня 1992 року з ОСОБА_12 , прізвище дружини було змінено з ОСОБА_11 на ОСОБА_13 , даний шлюб розірвано 01.06.1999, що доводиться копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від.1312.2023. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 01.06.1999 прізвище дружини після розірвання шлюбу з ОСОБА_12 ОСОБА_13 . В подальшому, ОСОБА_14 12 липня 1999 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 та змінила прізвище з ОСОБА_13 на ОСОБА_16 , актовий запис № 3, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 . Шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 173 від 16.11.2009, після розірвання шлюбу прізвище дружини ОСОБА_16 , що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 виданого 22.02.2013 виконавчим комітетом Крутенківської сільської ради Хотинського району Чернівецької області - ОСОБА_15 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 22 лютого 2013, актовий запис № 01, прізвище дружини - ОСОБА_16 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 виданого 04.09.1976 Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу 05.12.1997 з ОСОБА_17 , прізвище дружини ОСОБА_9 було змінено з ОСОБА_11 на ОСОБА_18 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0 від 10.11.2023. Після розірвання даного шлюбу 12.08.2004, актовий запис № 88, прізвище дружини залишилось ОСОБА_18 , що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_9 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , виданого 06.11.1982 Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Із довідки № 189 виданої 21.06.2023 Дубківським старостинським округом №3 Чернелицької селищної ради вбачається, що ОСОБА_5 на час смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 та разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_3 , 1949 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1976 р.н., син ОСОБА_2 , 1982 р.н., онук ОСОБА_19 , 2002 р.н.

Із копії спадкової справи № 158/2021, яка надана суду Городенківською ДНК вбачається, що позивачі за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися 11.04.2021 до Городенківської РДНК із заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 . Також, 16.04.2021 до Городенківської РДНК із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулася ОСОБА_3 , зокрема в даній заяві зазначила, що цією заявою відмовляється від одержання обов`язкової частки за законом у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_5 , а також від частки у спільному майні подружжя. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64391895 від 16.04.2021 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_5 , номер у Спадковому реєстрі 67520350, номер у нотаріуса 158/2021.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці, які прийняли спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталися до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської ДНК Капріян С.В. № 805/02-31 від 09.06.2023 позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство, головою якого був ОСОБА_5 відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 22.05.2023 ФОП ОСОБА_20 , стверджується, що рік спорудження (реконструкції) житлового будинку - 1952, господарських будівель та споруд - 1980, 1986, 1991. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 50,4 кв.м) складеного ФОП ОСОБА_21 на підставі договору № 01128/С від 09.06.2023 про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 149 361 грн. Із довідки № 190 виданої 21.06.2023 Дубківським старостинським округом №3 Чернелицької селищної ради вбачається, що за господарством в АДРЕСА_1 згідно по господарського обліку,закріплена земельна ділянка в кількості 1,47 га, а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства 1,22 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 357984097 формованої 12.12.2023 відомості щодо права власності на будинок АДРЕСА_1 відсутні.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачами за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід визнати право власності на 3/10 (1/10+1/5) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а саме: по 1/10 в порядку спадкування за заповітом після смерті тата ОСОБА_5 , де 1/5 частка даного будинковолодіння належала померлому, як члену колишнього колгоспного двору (1/5:2=1/10) та по 1/5 яка належить позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як членам колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що по 1/5(2/10) частки вищевказаного житлового будинку належать відповідачам позивачам за зустрічним позовом, як членам колишнього колгоспного двору.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання за ними права власності по 2/10 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 підлягають до задоволення, оскільки позивачі за зустрічним позовом були членами колишнього колгоспного двору та їх частка у даному дворі становить по 1/5(2/10), та у відповідності до норм ЦК України для оформлення права власності на належне їм майно, їм необхідно визнати право власності на визначений розмір частки у приватній спільній сумісній власності, а саме у вищевказаному житловому будинку, який відносився до колгоспного двору.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 3/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на 3/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 2/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 2/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання сторін по справі:

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_11 .

ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_12 .

ОСОБА_3 АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_13 .

ОСОБА_4 АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_14 .

Суддя: Гайдич Р. М.