Номер провадження: 22-ц/813/3888/23
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Сегеди С.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря - Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 , який здійснює підприємницьку діяльність під назвою «Ветеринарна клініка «Ексвет», про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви.

21 липня 2022 року позивачка звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 , який здійснює підприємницьку діяльність під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

В обґрунтування своєї позовної заяви зазначила, що вона є власником собаки породи французький бульдог Роккі, що підтверджується міжнародним ветеринарним паспортом за № НОМЕР_1 та звернулась до ветеринарної клініки «Ексвет», у наслідок чого їй були запропоновані ветеринарні послуги, а саме 07 липня 2022 року у ветеринарній клініці Ексвет її псу породи французький бульдог на ім`я « Роккі » було заплановано проведення хірургічної корекції брахицефалічного синдрому (палато пластики). До початку операції було проведено повне обстеження «Роккі», що підтверджується наданим результатом дослідження, яке додається до даної заяви, та встановлено, що все в межах норми. Вона залишила собаку у клініці.

Однак через деякій час їй зателефонували та сказали забрати тіло « Роккі », і оскільки останній раптом помер. Як було з`ясовано пізніше, ветеринари не проводили проби на випадок алергічної реакції на препарати, які були введені перед початком операції. Виходячи також із наданих медичних досліджень, вона залишила здорову тварину для проведення планової операції, а як наслідок забрала тіло « Роккі » без чіткого пояснення причини смерті, у зв`язку з чим на даний час є необхідність проведення медичного дослідження з метою з`ясування причини смерті, оскільки на її вимогу представник клініки відмовилась це робити.

Враховуючи ситуацію було необхідним невідкладне проведення судової ветеринарної експертизи з метою з`ясування причини смерті « Роккі », оскільки висновок наданий клінікою суперечить результатам аналізів, які вони самі проводили до початку операції. Тобто аналізи виключають вказане хронічне захворювання, оскільки показники тоді мали бути іншими. Також залишається відкритим питання щодо правильності проведення реанімації померлого пацієнта.

11 липня 2022 року вона прийшла до ветеринарної клініки «Ексвет» та на її прохання видати медичні документи з підписом та документи щодо ліцензії працівник відмовила, після чого вона зателефонувала у правоохоронні органи за тел.102.

11 липня 2022 року, після виклику ОСОБА_1 запропонували працівники поліції подати заяву безпосередньо до відділу, що вона і зробила в цей день, на підтвердження надано заяву з талоном про її прийняття.

Крім того, у зв`язку з тим, що є необхідним проведення розтину для з`ясування смерті її « Роккі », вона вказала у даній заяві про проведення судової ветеринарної експертизи, однак не було внесено відомості протягом 24 годин та Одеська міська лікарня ветеринарної медицини, до якої вона звернулась з заявою про проведення вказаної експертизи, оскільки час йде та на вулиці спека, що може призвести до неможливості встановлення дійсної причини смерті її собаки, а тому вона звернулась до ветеринарної клініки «Вет-експерт», сплатила кошти за проведення розтину, що підтверджується товарним чеком від 14.07.2022р., який містить підпис та відбиток печатки, який додано до заяви також.

У наданому протоколі №12 від 13.07.2022р. зазначено причину смерті її улюбленця. Розтин проводили саме її « Роккі », оскільки було здійснено перевірку спеціальним засобом наявність чипування.

Померлий « Роккі » був членом її сім`ї. Його смерть приносить моральні страждання їй та її сім`ї, тому є важливим встановлення істини у справі та з`ясування винних осіб у смерті « Роккі ».

Погіршує ситуацію повне ігнорування правоохоронними органами її законні вимоги щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення та початок досудового слідства за вищенаведеним фактом, ускладнено тримання мною будь-якої інформації з приводу її заяви, усні пояснення зводяться до отримання відповіді у 30-денний строк, що суперечить нормам КПК України, а саме ст.214.

На даний час відповіді на три подані мною заяви до відділу поліції не надійшло.

14 липня 2022 року подано до Київського районного суду м. Одеси скаргу на бездіяльність працівників відділу, у якій я прошу зобов`язати Відділ поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 (65113, м.Одеса, Люстдорфська дор., 170А) відповідно до вимог ст.214 КПК України внести відомості за моєю заявою від 11.07.2022 року та розпочати досудове слідство, та вручити їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

19 липня 2022 року відповідач надіслав через доставку «Нова пошта» документи: ліцензію на здійснення ветеринарної діяльності, виписку з історії хвороби, яка відрізняється від наданої мені спочатку; диплом магістра ОСОБА_4 спеціальність Ветеринарна медицина професійні кваліфікація Лікар ветеринарної медицини, дана особа значиться на офіційному сайті клініки як анестезіолог, але відповідної кваліфікації не має.

Тобто особа, яка не перевірила алергічну реакцію препаратів та вводила наркоз - навіть не має на це право. Таким чином, абсолютно здоровий пес за попередніми аналізами та рекомендаціями лікарів відповідача, помер внаслідок алергічної реакції через препарат, на який не було перевірено алергічну реакція, хоча про це зазначалось з самого початку при заповненні згоди на операцію.

Нею було сплачено за операцію 14840,00 грн., про що надано чек, їй було повернуто 12790,00 грн., не було повернуто 2050,00 грн.

ЇЇ емоційно-психологічні страждання продовжуються на даний час, оцінює моральну шкоду у 50000,00 грн.

02 серпня 2022 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій було збільшено позовні вимоги, про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3950 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , який здійснює підприємницьку діяльність під назвою «Ветеринарна клініка «Ексвет» (про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовлено повністю.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

1) висновки суду першої інстанції про те, що клопотань про призначення експертизи позивачем не подавалось, а також не надано висновку експертизи, яка проводиться в рамках кримінального провадження, є помилковими, оскільки в рамках кримінального провадження судову медичну експертизу призначає слідчий з погодженням з процесуальним керівником, які не з відомих причин досі не призначена; крім того в рамках даної справи надана медична документація містить достатньо даних, які говорять про обставини;

2) не надано жодного документа на підтвердження кваліфікації анестезіолога, чиї дії привели до летального результату;

Сповіщення сторін та заяви у справі.

Про судове засідання, призначене на 31 травня 2023 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя Дришлюк А.І. перебував у відгулі 12 червня 2023 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 червня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 дійсно була власницею собаки породи французький бульдог «Роккі», що підтверджується міжнародним ветеринарним паспортом за № НОМЕР_1 та звернулась до ветеринарної клініки «Ексвет», у наслідок чого їй були запропоновані ветеринарні послуги, а саме 07.07.2022 року у ветеринарній клініці «Ексвет» її псу породи французький бульдог на ім`я « Роккі » було заплановано проведення хірургічної корекції брахицефалічного синдрому (палато пластики). До початку операції було проведено повне обстеження «Роккі», що підтверджується наданим результатом дослідження, яке позивачкою до позовної заяви, та встановлено, що все в межах норми. Вона залишила собаку у клініці.

Однак, через деякій час їй зателефонували та сказали забрати тіло « Роккі », і оскільки останній раптом помер. Як було з`ясовано пізніше, ветеринари не проводили проби на випадок алергічної реакції на препарати, які були введені перед початком операції. Виходячи також із наданих медичних досліджень, вона залишила здорову тварину для проведення планової операції, а як наслідок забрала тіло « Роккі » без чіткого пояснення причини смерті, у зв`язку з чим на даний час є необхідність проведення медичного дослідження з метою з`ясування причини смерті, оскільки на її вимогу представник клініки відмовилась це робити.

Вона звернулась до ветеринарної клініки «Вет-експерт», сплатила кошти за проведення розтину, що підтверджується товарним чеком від 14.07.2022р., який містить підпис та відбиток печатки, який додано до заяви також.

У наданому протоколі №12 від 13.07.2022р. зазначено причину смерті її улюбленця. Розтин проводили саме її « Роккі », оскільки було здійснено перевірку спеціальним засобом наявність чипування.

14 липня 2022 року подано до Київського районного суду м. Одеси скаргу на бездіяльність працівників відділу, у якій я прошу зобов`язати Відділ поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 (65113, м.Одеса, Люстдорфська дор., 170А) відповідно до вимог ст.214 КПК України внести відомості за моєю заявою від 11.07.2022 року та розпочати досудове слідство, та вручити їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

19 липня 2022 року відповідач надіслав через доставку «Нова пошта» документи: ліцензію на здійснення ветеринарної діяльності, виписку з історії хвороби, яка відрізняється від наданої нені спочатку; диплом магістра ОСОБА_4 спеціальність Ветеринарна медицина професійні кваліфікація Лікар ветеринарної медицини.

02 серпня 2022 до чергової частини відділу поліції № 4 ОРУП № 1 ГУНГІ в Одеській області надійшла ухвала судді Київського районного суду м. Одеси Тонконоженко М.М. по справі №947/15125/22, провадження №1кс/947/6664/22 про зобов`язання внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_2 , шодо жорстокого поводження з твариною працівниками ветеринарної клініки «Ексвет», що призвело до загибелі тварини, яка померла у ветеринарній клініці «Ексвет», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення запланованої операції французького бульдога на ім`я Роккі , згідно із паспорту тварини RО А 1247107 від 16.06.202 року.

На даний час Слідчим відділенням відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 03.08.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст. 299 КК України.

Згідно з відповіддю наданою ДУ «Одеська міська лікарня ветеринарної медицини» від 18.07.2022 року № 89, ї звернення від 11.07.2022 та 13.07.2022 Державною Установою «Одеська міська лікарня ветеринарної медицини» щодо загибелі домашньої тварини позивачки під час отримання ветеринарних послуг в клініці Ексветта необхідності проведення експертизи з метою встановлення причин смерті тварини уважно розглянуті та проінформовано про наступне.

Державна установа «Одеська міська лікарня ветеринарної медицини» є державною установою ветеринарної медицини для здійснення профілактичних, діагностичних, лікувальних та інших протиепізоотичних заходів та здійснює свою діяльність згідно з Положенням про ДУ «Одеська міська лікарня ветеринарної медицини» (Наказ Держпродспоживслужби №1241 від 28.12.2017 р.) та відповідно до Закону України «Про ветеринарну медицину».

Відповідно до чинного законодавства, лабораторні дослідження для діагностики захворювань тварин, включаючи відповідні дослідження ґрунту, води та засобів утримання тварин, проводяться уповноваженими лабораторіями, які мають відповідну акредитацію.

Повноваження на проведення експертиз з метою встановлення причин смерті, встановлення відповідності затвердженим протоколам дій персоналу клініки серед покладених на Лікарню завдань відсутні.

Також, було зазначено, що відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» контроль за наявністю у суб`єктів господарювання ліцензій здійснюють державні органи, на які згідно із законом покладено функції контролю за наявністю ліцензій. Контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування. Перелік наданих ліцензій знаходиться у вільному доступі за посиланням: http: dpss.gov.ua.

Клопотань про призначення експертизи позивачкою заявлено до суду не було, також не надано висновку експертизи, яка проводиться в рамках досудового розслідування.

Відповідно до ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі.

Отже, собака є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі ст. 317 ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 2 Закону України «Про ветеринарну медицину» визначено, що основними завданнями ветеринарної медицини є: профілактика, діагностика, лікування інфекційних, інвазійних і незаразних хвороб свійських тварин та дикої фауни; контроль за випуском для реалізації доброякісних у ветеринарному відношенні продуктів і сировини тваринного походження; захист населення від хвороб, спільних для тварин і людей; охорона території України від занесення інфекційних хвороб тварин з територій інших держав; контроль за переміщенням, експортом та імпортом сировини і тварин, продукції тваринного походження; ветеринарно-санітарна експертиза продуктів тваринного і рослинного походження; контроль за якістю виробництва лікувальних, діагностичних, профілактичних засобів та кормових добавок, призначених для ветеринарної медицини; радіологічний і токсикологічний контроль продуктів тваринного і рослинного походження на ринках, м`ясокомбінатах, холодильниках та базах по заготівлі, зберіганню і реалізації продуктів тощо; проведення незалежної ветеринарно-санітарної експертизи продуктів, сировини і тварин, продукції тваринного походження, кормів, препаратів для цілей ветеринарної медицини при їх експорті та імпорті; контроль за додержанням юридичними та фізичними особами ветеринарно-санітарних вимог, спрямованих на захист навколишнього природного середовища; впровадження досягнень ветеринарної науки. Органи ветеринарної медицини будують свою діяльність у взаємодії з органами державної виконавчої влади та виконавчими органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, кооперативами та громадянами.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про ветеринарну медицину» ветеринарною практикою дозволяється займатися особам, які мають відповідну вищу або середню спеціальну освіту. Фельдшер ветеринарної медицини (технік) може займатись підприємницькою ветеринарною діяльністю лише під контролем лікаря ветеринарної медицини. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які мають необхідну кваліфікацію, можуть займатися ветеринарною практикою на території України відповідно до законодавства.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про ветеринарну медицину» юридичні або фізичні особи можуть займатись підприємницькою ветеринарною діяльністю за умови отримання спеціального дозволу (ліцензії), який видається Головним управлінням державної ветеринарної медицини України, Кримським республіканським, обласними управліннями державної ветеринарної медицини. Міністерства, відомства, підприємства, установи та організації, колективні та інші господарства, незалежно від форм власності, в яких працюють спеціалісти ветеринарної медицини, у своїй діяльності керуються цим Законом, Статутом ветеринарної медицини України, іншими нормативними актами.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частин п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11, 1166, 1167 ЦК України дає підстави вважати, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за умов наявності шкоди, протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду та завданою шкодою, вина особи, яка завдала шкоду.

З огляду на зазначені вище положення законодавства, саме на позивача покладено обов`язок доказування.

Судом першої інстанції правильнл встановлено, що офіційно затверджених протоколів клінічного лікування тварин в Україні не існує, тому вибір препаратів, методів лікування тварини залишається за лікарем ветеринарної медицини.

Однак, позивачем не доведено, по-перше, протиправної поведінки відповідача, та, по-друге, причино-наслідкового зв`язку між зверненням до ветеринарної клініки відповідача та смерті собаки «Роккі».

Суд, аналізуючи зібрані по справі докази, вважає, що сам по собі факт смерті собаки «Роккі» після операційного втручання не може свідчити про винну поведінку лікаря відповідача, за відсутності переконливих доказів на підтвердження цьому.

При цьому, Протоколом №12 від 13.07.2022, розтину трупа тварини, яке здійснювалося ветеринарною клінікою «Вет-експерт» не встановлено порушення лікування собаки позивача лікарями ветеринарної клініки «Ексвет», тобто не встановлено винну поведінку лікарів, а лише зазначено, що смерть тварини виникла внаслідок асфіксії на фоні набряку Квинке (індивідуальна непереносимість препаратів).

В той же час, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Як відзначалося, обставини справи встановлюються за допомогою доказів.

В свою чергу, відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аргументи позивачки щодо неправильно проведеного лікування та встановленого діагнозу на підставі якого була проведена операція лікарями ветеринарної клініки «Ексвет» є не виправданими, оскільки судом першої інстанції не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між протиправним діянням відповідача та заподіянням збитків позивачу.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що позивачем не надано суду доказів, наявність яких, при їх дослідженні, як окремо, так і у сукупності, підтверджують обставини щодо причин смерті собаки «Роккі» після операційного втручання, наявного причинно-наслідкового зв`язку між діянням та заподіянням збитків, а також вини відповідача в їх спричиненні.

Крім того позивачка просила стягнути з відповідача 50000 грн у відшкодування моральних переживань, яких вона зазнала внаслідок неправильного лікування та смерті її собаки «Роккі».

Статті 1167 ЦК України передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Та, зокрема, зазначається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Однак, як зазначалося вище, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи, що дії відповідача були неправильними, чи неналежними, тому суд правильно вважав, що і дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки, в даному випадку, вимоги щодо стягнення моральної шкоди є похідними від основних вимог про відшкодування шкоди.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-80 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Доводи апеляційної скарги щодо достатності медичної документації для встановлення всіх обставин є лише позицією позивача ОСОБА_1 , що не знаходить підтверджень в процесі оцінки доказів судом на критерії належності, допустимості та достатності.

Додатково колегія суддів вказує, що непроведення судової медичної ветеринарної експертизи у рамках кримінального провадження не перешкоджало можливості заявити про таку експертизу в даній цивільній справі, оскільки саме на позивача покладений тягар доказування наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями лікарів ветеринарної клініки та смерті тварини.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність кваліфікації анестезіолога у ОСОБА_4 , то колегія суддів зазначає, що чинне законодавство України у сфері ветеринарної медицини та отримання відповідної освітньої кваліфікації за напрямком «21 Ветеринарія» не передбачає поділ лікарів ветеринарної медицини на більш вузькі спеціалізації, які необхідно окремо здобувати чи навчатись.

Також колегія суддів критично ставиться до протоколу розтину собаки, так як з нього не зрозуміло якої статті була оглянута собака (а.с. 20).

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк