21 грудня 2023 року м. Володимир
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Кусік І.В.,
секретаря судового засідання Редько В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
29.11.2023 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області ухвалено рішення у справі № 154/714/23, провадження № 2/154/357/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вказаним рішенням позов задоволено частково.
Положеннями ст. 270 ч.1 п. 3 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
01.12.2023 року представник відповідача Жук Ю.Б. подав заяву про вирішення питання розподілу судових витрат по справі.
Для участі у судовому засіданні особи, які брали участь у справі, не з`явилися.
Представник відповідача адвокат Жук Ю.Б. надав суду заяву, якою просив питання про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення розглядати без його участі.
Представник позивача для участі у судовому засіданні не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд, з урахуванням положень ст. 270 ч.1 п.4, ч.3 ЦПК України, вирішує питання про ухвалення додаткового рішення без участі сторін.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, обґрунтованості вказаних відповідачем судових витрат та щодо наявності підстав для їх стягнення з відповідача, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До закінчення судових дебатів представником відповідача адвокатом Жуком Ю.Б. зроблено заяву про розмір судових витрат, понесених відповідачем ОСОБА_1 та вказано, що докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, які, як вбачається з вхідного номера, подані до суду 01.12.2023 р., тобто у визначений строк.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ч.4 вказаної статті передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
У ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги.
У матеріалах справи міститься договір від 22.02.2023 р. про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Жуком Ю.Б. та відповідачкою ОСОБА_1 , в якому адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу, а саме: представництво інтересів у даній справі та захист інтересів клієнта у якості його представника.
На підтвердження понесених відповідачем витрат складено Акт приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 30.11.2023 року, у якому здійснено розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу. Окрім цього, відповідачем надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 89 від 30.11.2023 року на суму 5368 грн, видану адвокатом Жуком Ю.Б., що свідчить про фактичну сплату ОСОБА_1 вказаної суми коштів.
Оскільки позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь 259 939,93 грн заборгованості за кредитним договором, а суд задоволив позов частково, а саме, на суму 181 272,68 грн, то з позивача підлягає до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 3743,44 грн.
Суд вважає, що понесені відповідачем витрати у зв`язку з розглядом справи в суді є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.
Враховуючи викладене, заява представника відповідача підлягає задоволенню, і понесені відповідачем витрати при розгляді даної справи підлягають частковому відшкодуванню позивачем.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 260-261, 270, 353 ЦПК України, суд
Доповнити рішення Володимир-Волинського міського суду від 29 листопада 2023 у справі № 154/714/23, провадження № 2/154/357/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості наступним абзацом:
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КУСІК