Справа № 446/1114/23 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т. І.
Провадження № 22-ц/811/2949/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Псярук О.В.

з участю : ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 06 червня 2003 в с. Дідилів Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис № 3.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишено без розгляду.

Вищезгадану ухвалу оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

В апеляційні скарзі покликається на те, що згідно частини четвертої 110 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Вказує, що згідно заяви ОСОБА_1 , посвідченої Тиндюк Г. В., приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області від 15 вересня 2023 року, зареєстрованої за № 921, останній підтверджує той факт, що народжена дитина у ОСОБА_2 не є його біологічної дитиною, хоча і народжена у зареєстрованому у ним шлюбі, та він не може бути записаним як батько цієї дитини.

Також стверджує, що відповідно до заяви ОСОБА_4 , посвідченої Федірко Г. М., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, від 06 жовтня 2023 року останній визнає себе батьком новонародженої дитини, матір`ю якої є ОСОБА_2 .

Просить ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 вересня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися. 06 грудня 2023 року від представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка колегією відхилена як необгрунтована.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи предмет спору, складність справи, а також необхідність дотримання розумних строків розгляду справи колегія суддів вважає за необхідне відхилити вказане клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишенння без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд виходив з тих обставин, що із заяви ОСОБА_5 від 27 липня 2023 року, фото УЗД на ім`я ОСОБА_6 на якому зафіксовано 7 тиждень терміну вагітності та з заяви відповідача у якій він вказав, що його дружина подала позов під час вагітності встановлено, що позивачка ОСОБА_2 дійсно пред`явила позов про розірвання шлюбу протягом вагітності. Доказів протилежного позивачкою ОСОБА_7 не надано, а судом не здобуто.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п.5 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 110 ЦПК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Згідно з ч.4 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Вказана позиція також висловлена у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та Постанові Верховного Суду у справі № 753/8546/17 від 17 жовтня 2018 р., а саме: згідно з ч.2 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Згідно заяви ОСОБА_1 (а.с. 51)., посвідченої Тиндюк Г. В., приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області від 15 вересня 2023 року, зареєстрованої за № 921, останній підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не є батьком народженої дитини у ОСОБА_2 , хоча і народжена у зареєстрованому у ним шлюбі, та він не може бути записаним як батько цієї дитини.

Окрім цього, відповідно до заяви ОСОБА_4 (а.с. 52), посвідченої Федірко Г. М., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, від 06 жовтня 2023 року останній визнає себе батьком новонародженої дитини, ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки ОСОБА_2 .

Таким чином, суд першої інстанції не перевірив наявність в позивачки обставин, які є виключенням із загального правила ст. 110 СК України, що давало б їй право пред`явити позов під час вагітності чи до спливу одного розу з моменту народження дитини, неповно встановив обставини, що мають значення для справи.

Вказані недоліки потягли постановлення передчасної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування такої і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 вересня 2023 скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.