Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2023 р. Справа № 608/1248/23

Номер провадження2/608/483/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

з участю секретаря с/з Фаштиковької М. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказав, що з відповідачкою перебуває в шлюбі, який зареєстрований 07 липня 2011 року в Котівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 03. У сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із ним. Зазначає, що протягом останніх років відношення між ними погіршилися, в результаті чого вони втратили любов і повагу один до одного. В даний час подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше сімейне життя стало неможливим, тому бажає розірвати шлюб. Також зазначив, що відповідачка має намір виїхати за кордон, тому вони діййшли спільної згоди щодо місця проживання дітей з ним.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. В окремій заяві просить розгляд справи проводити без його участі. Позов підтримує повністю, просить розірвати шлюб. Зазначає, що з відповідачкою дійшли спільної згоди щодо залишення проживання дітей разом із ним.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, згідно якої розгляд справи просить проводити без її участі, позов визнає повністю. З позивачем місце проживання неповнолітніх дітей погодили. Не заперечує щодо залишення проживання дітей із батьком, оскільки має намір виїхати за кордон.

Судове засідання проводиться без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши думку сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб 07 липня 2011 року в Котівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 03, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07 липня 2011 року.

У сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області 07 грудня 2012 року та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області 07 липня 2015 року.

Причиною розірвання шлюбу є те, що у подружжя належної сім`ї не склалося. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Проживають окремо близько року. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Вказаного висновку дійшов ВС КЦС у постанові від 15.01.2020 у справі №200/952/18.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2021 у справі № 339/143/20 звернув увагу на те, що враховуючи, що сторони не зверталися до суду із вимогами про визначення місця проживання дитини з одним із батьків суд, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обґрунтовано в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю, встановивши, що дитина до розірвання шлюбу після припинення фактичних шлюбних відносин батьків проживала разом з матір`ю, залишив проживати дитину з нею, чим лише констатував проживання дитини, не визначаючи його.

Сторони досягли згоди щодо місця проживання своїх неповнолітніх дітей.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 до ОСОБА_2 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 про розірвання шлюбу - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , укладений 07 липня 2011 року в Котівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 03.

Дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати із батьком ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1248/23.

Рішення набрало законної сили " " ___________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ___________________ року.

Секретар: