Справа № 279/6453/23
Провадження 2/279/1759/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

секретаря Лепесевицька В.В.

розглянувши в м. Коростені в порядку позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради , про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду до Виконавчого комітету Коростенської міської ради із даним позовом, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом, право на завершення приватизації земельної частки (паю) КСП «Зоря» Коростенського району Житомирського області, на яке мала право ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до списків по розпаюванню земель переданих у колективну власність КСП « Зоря» Коростенського району Житомирської області на підставі Протоколу загальних зборів членів КСП « Зоря» 10.06.1997 року №2, після смерті спадкодавця за законом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) згідно списків по паюванню земель, громадян - членів КСП « Зоря» с. Стремигород Коростенського району Житомирської області затвердженого протоколом загальних зборів членів КСП " Зоря " 10.06.1997 року №2. Спадкове майно та спадкові права покійної ОСОБА_2 , прийняла її донька ( рідна сестра позивача ) ОСОБА_3 , звернувшись до нотаріальної контори де була заведена спадкова справа № 227/1996, але за життя ОСОБА_3 не оформила своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 , померла - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначив, що на момент виникнення правовідносин, він після смерті спадкодавця прийняв спадщину, в установленому законом порядку, не відмовився від неї. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б свідчили про належність майна спадкодавцеві.

Ухвалою від 27 жовтня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з"явився, в позові зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений своєчасно.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Майданівка Коростенського району померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) КСП « Зоря », Коростенського району

Житомирського області, на яке мала право ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до списків по розпаюванню земель переданих у колективну власність КСП « Зоря» Коростенського району Житомирської області на підставі Протоколу загальних зборів членів КСП « Зоря» 10.06.1997 року №2.

Спадщину ОСОБА_2 прийняла її дочка ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, не оформивши своїх спадкових прав.

18.04.2023 позивачу нотаріусом Другої Коростенської державної нотаріальної контори роз`яснено, що оскільки Сертифікат про право на земельну частку (пай) на ім"я ОСОБА_2 не видавався при житті, то вказане право на земельну частку не може входити до складу спадщини. Відповідно свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно не може бути видано.

В силу положень статті 1216 ЦК України спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга ст.1220 ЦК України ) .

Відповідно до частини першої ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв ) , право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року № 899-У1 основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай),є сертифікат на право на земельну частку (пай),виданий районною(міською)державною адміністрацією. Його власник має право володіти та користуватися своїм паєм. Так як сертифікат засвідчує лише право його власника на отримання земельної ділянки (а не право на саму ділянку), то цей документ не визначає меж земельної ділянки, а вказує лише його площу в умовних кадастрових гектарах і вартість (у гривнях).

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

До категорій осіб, які мають право на земельну частку (пай) є, зокрема, й громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд приходить до висновку, що у правовідносинах, які склалися, позивач вибрав невірний спосіб захисту порушеного права.

Крім того, позивач не дотримався процедури приватизації невитребуваної земельної частки (паю).

Невитребуваною земельною часткою (паєм) слід вважати пай, на який не був отриманий документ, що посвідчує право на нього, або земельну частку (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості) (ст. 13 Закону). Документами, що посвідчують наявність права на пай, є, зокрема, Сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією та свідоцтво про право на спадщину.

Для оформлення права власності на земельну ділянку, особі необхідно здійснити наступні дії: 1) звернутися до відповідної сільської, селищної міської ради (якщо земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту) або районної державної адміністрації (якщо земельна ділянка розташована за межами населених пунктів) із письмовим клопотанням про передачу у власність відповідної земельної ділянки та надання дозволу на розробку проектної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

До заяви необхідно додати: копію сертифікату на земельну частку (пай), копію свідоцтва про вступ у спадщину або нотаріально посвідчений договір про набуття права власності на земельну частку (пай) або рішення суду про визнання права власності на земельну частку (пай); 2) після отримання рішення відповідного органу місцевого самоврядування чи розпорядження районної державної адміністрації, власнику земельної частки (паю) необхідно звернутися до землевпорядної організації та укласти договір на розробку проектної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); 3) за результатами розробки даної проектної документації власнику видають Витяг з Державного земельного кадастру, отримавши який, власнику земельної ділянки необхідно звернутися до органу місцевого самоврядування для затвердження проектної документації; 4) з рішенням про затвердження проектної документації необхідно звернутись до державного реєстратора та здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку та отримати Витяг про державну реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку.

Позивачем не надано доказів проведення відповідної процедури чи відмови у здійсненні такої.

Якщо говорити про визначення факту, який свідчить про початок процедури приватизації земельної ділянки, то ним зазвичай є рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у приватну власність особи в порядку безоплатної приватизації.

Водночас п. 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. При цьому сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, якщо у спадкоємця наявні вказані документи, нотаріус може без проблем видати свідоцтво про право на спадщину. Однак, здійснити державну реєстрацію права власності на таку землю буде можливо лише після відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та присвоєння їй кадастрового номера.

Якщо ж померлий встиг провести процедуру виділення земельної ділянки або паю в натурі і отримав державний акт на пай та/або витяг з Державного реєстру майнових прав, нотаріус може одночасно провести і реєстрацію права власності. Якщо ж такі документи відсутні, відстоювати своє право на отримання у спадщину земельної частки (паю) доведеться в судовому порядку.

Крім того, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що у разі, якщо до 1 січня 2025 р. власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформили право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки (ст. 13 Закону). Під невитребуваною розуміється земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчене відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Така земельна ділянка після формування буде передаватись у комунальну власність певної територіальної громади за рішенням суду в порядку визнання майна безхазяйним. Однак у разі пропуску строку власник такої земельної ділянки або його спадкоємець за наявності поважних причин зможуть звернутися до суду для визначення додаткового строку для оформлення права власності на землю.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України ) .

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-268 ЦПК України. ст.ст. 548,549 ЦК України (ред.1963р.), ст.1216,1218 ЦК України, ст.125 ЗК України, суд -

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права на звавершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.