Ухвала

21 червня 2023 року

місто Київ

справа № 371/1121/21-ц

провадження № 61-8623ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Гуманітарного відділу Виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області

на постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гуманітарного відділу Виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернулася до суду з позовом доГуманітарного відділу Виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області (далі - Гуманітарний відділ Виконавчого комітету Миронівської міської ради), у якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Гуманітарного відділу Виконавчого комітету Миронівської міської ради від 05 листопада 2021 року № 131-к про відсторонення ОСОБА_1 від роботи з 08 листопада 2021 року, як працівника, який відмовився від профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, обов`язковість яких встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 1253;

- стягнути з Гуманітарного відділу Виконавчого комітету Миронівської міської ради на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи з 08 листопада 2021 року до часу допуску до виконання обов`язків директора Шандрівського закладу дошкільної освіти загального розвитку «Сонечко» Миронівської міської ради Київської області.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 11 лютого 2022 року Миронівський районний суд Київської області частково задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд визнав незаконним та скасував наказ начальника Гуманітарного відділу Виконавчого комітету Миронівської міської ради від 05 листопада 2021 року № 131-к про відсторонення ОСОБА_1 від роботи з 08 листопада 2021 року, як працівника, який відмовився (ухилився) від профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої

коронавірусом SARS-CoV-2, обов`язковість яких встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 1253, до проходження курсу вакцинації.

Стягнув з Гуманітарного відділу Виконавчого комітету Миронівської міської ради на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у розмірі 28 545, 35 грн.

В іншій частині вимог позову відмовив. Здійснив розподіл судових витрат.

Суд встановив, що рішення в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за один місяць у розмірі 9 373, 10 грн підлягає негайному виконанню.

Постановою від 17 травня 2023 року Київський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу Гуманітарного відділу Виконавчого комітету Миронівської міської ради, змінив рішення Миронівського районного суду Київської області від 11 лютого 2022 року, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Гуманітарний відділ Виконавчого комітету Миронівської міської ради 09 червня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21, щодо наявності умов для відсторонення від виконання трудових обов`язків та правомірності встановлення обмежень права на працю щодо осіб, які не пройшли обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19, та критеріїв для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19;

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2023 року у справі № 177/1639/21, за змістом яких, ураховуючи характер виконуваних обов`язків вчителя, які пов`язані з об`єктивною потребою під час його виконання особисто контактувати з дітьми, вчитель підлягає обов`язковим профілактичним щепленням проти респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але, якщо після попередження про потребу такого щеплення він відмовився від проходження вакцинації, відповідних документів щодо протипоказань до такої вакцинації роботодавцю не надав, це є підставою для відсторонення його від роботи на час до проведення щеплення.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Миронівського районного суду Київської області цивільну справу № 371/1121/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Гуманітарного відділу Виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак