Дата документу 21.12.2023 Справа № 331/4358/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2416/23 Головуючий у 1-й інстанції: Світлицька В.М.
Є.У.№ 331/4358/23 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R7B від 26.12.2012, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 174 906,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 26.12.2017 із нарахуванням процентів за користування коштами у розмірі 19,99% річних. В якості забезпечення зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було укладено договір застави №R7B-Z1 від 26.12.2012 р., згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки КІА, модель Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить відповідачу.

22.06.2015 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв та договір відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зп, за якими ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором та договором застави.

29.01.2019 між ТОВ «ФК» Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого ТОВ «ФК» Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором та договором застави.

09.09.2019 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області в цивільній справі № 310/3802/19 було ухвалено рішення, яким задоволені позовні вимоги ТОВ «ФК «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, проте вказане судове рішення не було виконане.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 219 345,59 грн., яка складається із: загальної заборгованості за кредитом 166 562,40 грн., а також індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 23.02.2022 становить 52 783,19 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Судове рішення мотивовано тим, що заявлена до стягнення сума заборгованості є недоведеною. Зі зверненням стягнення на предмет застави відповідач був позбавлений свого майна, вартість якого після його реалізації повинна бути направлена на погашення заборгованості. Позивач за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави отримав притаманні власнику права, у тому числі право на реалізацію транспортного засобу. Від волі позивача залежала можливість реалізації заставного автомобіля та внесення виручених коштів на покриття заборгованості за кредитом. Доказів про вжиття кредитором заходів для примусового виконання рішення суду останнім не надано, як і не надано доказів, що коштів, які можуть бути виручені від продажу заставного майна, недостатньо для погашення кредиту.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та надані позивачем докази, у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не зважив на те, та що судове рішення про звернення стягнення на предмет застави не було виконано, тому підстав вважати кредитні зобов`язання виконаними не має, відтак у ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» зберігається право вимоги за кредитним договором № R7B від 26.12.2012 .

Відповідача у справі ОСОБА_1 , постійним зареєстрованим місцем проживання якого є тимчасово окупована територія м.Шахтарськ, Донецької області, було повідомлено про розгляд апеляційної скарги ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2023 року шляхом публікування на офіційному сайті «Судова Влада» оголошення 05 грудня2023 року.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним нормам права оскаржуване рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позову.

Втім, колегія суддів із вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що 26.12.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R7B, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 174 906,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 26.12.2017 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 19,99% річних.

ПАТ «ВТБ Банк» своє зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 174 906,00 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 27004 від 26.12.2012 року.

22 червня 2015 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» були укладені договори відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами та за договорами застави № 220615нв і № 220615зн відповідно, за якими ТОВ «ФК`Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором і договором застави.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК`Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого ТОВ «ФК`Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №R7В від 26.12.2012 та набуло право вимоги до відповідача за договором застави №R7В-ZI від 26.12.2012.

У зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору у 2019 році кредитор звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.09.2019 по справі № 310/1849/19 позовні вимоги ТОВ «ФК «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №R7В від 26.12.2012 у розмірі 242 253,89 грн. перед ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки КІА, модель SPORTAGE, тип легковий універсал, 2012 року випуску, колір- сірий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 1 м.Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 25.12.2012, шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на укладання договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м.Києві, наділивши ТОВ «ФК «Прайм Альянс» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; зобов`язано ОСОБА_1 передати ТОВ «ФК «Прайм Альянс» предмет застави: автомобіль марки КІА, модель SPORTAGE, тип легковий універсал, 2012 року випуску, колір- сірий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 1 м.Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 25.12.2012, з комплектом ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Рішення набрало законної сили 10.10.2019 .

Вказане рішення суду боржником не виконано, автомобіль кредитору не переданий і останнім не реалізований.

Із доданих до позовної заяви письмових доказів видно, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитом становить 166 562, 40 грн., із яких за тілом кредиту 111 449, 15 грн., сума простроченого боргу за кредитом 27 767, 60 грн., сума нарахованих процентів у розмірі 1 904, 62 грн., сума прострочених процентів 25 441, 03 грн.

На вказану суму заборгованості кредитор у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних і інфляційні втрати за період з 29.01.2019 і до 23.02.2022 на загальну суму 52 783, 19 грн.

Загальний розмір заборгованості визначено кредитором у розмірі 219 345, 59 грн.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Застава відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України та стаття 1 Закону України «Про заставу» є способом забезпечення зобов`язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (стаття 19 Закону України «Про заставу»).

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

За положеннями ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Згідно із ч. 3 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтягувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 Цивільного кодексу України.

Зокрема, за змістом ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За загальним правилом зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Наявність рішення суду про звернення стягнення на предмет застави не припиняє правовідношення між сторонами кредитного договору, та не перешкоджає зверненню Позивача до суду за захистом свої прав шляхом стягнення заборгованості.

Вказаний висновок кореспондується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 по справі № 522/1528/15-й.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України регламентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав та не спростував доводів позивача.

Окрім того, відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Позивач має право на компенсацію знецінення неповернутих коштів за час невиконання рішення суду про стягнення суми, яке викликане недобросовісною поведінкою боржника та недосконалістю системи виконання судових рішень у державі.

Аналіз викладеного свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, що ухвалене Бердянським міськрайонним судом Запорізької області по цивільній справі №310/3802/19 рішення свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.

Надані ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» докази заборгованості, яка утворилась за кредитним договором, сумніву не викликають, тому апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою, а її доводи підтверджують той факт, що під час ухвалення судового рішення у вказаній справі, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Та обставина, що розмір заборгованості, заявлений кредитором до стягнення у цій справі, є значно нижчим і не відповідає розміру боргу, визначеному у судовому рішенні від 09.09.2019, не свідчить про недоведеність позовних вимог.

Кредитор на власний розсуд, реалізуючи своє право на судовий захист, вправі заявити про стягнення з боржника як всієї суми заборгованості, так і її певної частини.

У відповідності до норм статті 376 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ТОВ ««Фінансова компанія «Прайм Альянс» .

Згідно пункту 13 статті 141 ЦПК України, у разі скасування судового рішення, апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат.

Відтак, сплачений ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» в суді першої та апеляційної інстанції має бути компенсований за рахунок ОСОБА_1 в сумі 8225,45 гривень.

Втім, колегія суддів зазначає, що під час звернення до суду апеляційної інстанції ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» надміру сплатило судовий збір.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону «Про судовий збір» сплачений судовий збір повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Сума переплати складає 3290,18 гривень, тому вказана сума підлягає поверненню з державного бюджету на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2023 року у цій справі скасувати та ухвалити нове про задоволення позову ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором № R7B від 26.12.2012 року в сумі 219 345,59 гривень (двісті дев`ятнадцять тисяч триста сорок п`ять гривень 59 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» судовий збір 8225,45 гривень (вісім тисяч двісті двадцять п`ять гривень 45 копійок).

Повернути Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» надміру сплачений судовий збір в суді апеляційної інстанції в сумі 3290,18 гривень (три тисячі двісті дев`яносто гривень 18 копійок) за платіжною інструкцією №31 від24 листопада 2023 року на реквізити: «отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101; Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)».

Оригінал платіжної інструкції №31 від 24 листопада 2023 року направити Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Замість оригінала платіжної інструкції №31 про оплату судового збору від 24 листопада 2023 року до матеріалів справи долучити її копію.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуюча: І.В.Кочеткова

Судді: В.Ю. Бєлка

А. В.Дашковська