УХВАЛА

19 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 752/5396/23

провадження № 61-17423ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Темп-15» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати внесків,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Житлово-будівельний кооператив «Темп-15» (далі - ЖБК «Темп-15») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати внесків.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ЖБК «Темп-15» забезпечує експлуатацію та утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та його території на підставі договорів, укладених безпосередньо з виконавцями робіт та надавачами послуг. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає разом з іншими відповідачами, а тому вони мають обов`язок сплачувати внески на утримання будинку та його прибудинкової території. Ці внески мають сплачуватись щомісячно в частці, затвердженій Загальними зборами ЖБК «Темп-15», тобто у розмірі 5,00 грн за 1 кв. м приміщення до 13 січня 2023 року, та у розмірі 7,00 грн за 1 кв. м приміщення після цієї дати, як було визначено Загальними зборами.

Проте відповідачі свого обов`язку зі сплати внесків не виконували, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 травня 2019 року до 01 лютого 2023 року в розмірі 10 033,40 грн, яка разом з інфляційними нарахуваннями в розмірі 1 543,24 грн та 3 % річних в розмірі 310,96 грн, складає загальну суму 11 887,60 грн, яку ЖБК «Темп-15»0,просило стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року позов залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу ЖБК «Темп-15» задоволено. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ЖБК «Темп-15» заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком з 01 травня 2019 року по 01 лютого 2023 року у розмірі 10 033,40 грн, інфляційне нарахування у розмірі 1 543,24 грн, 3% річних в розмірі 310,96 грн, витрати на професійну правову допомогу з підготовки до розгляду та безпосереднього розгляду справи в суді в розмірі 3 360,00 грн та понесені судові витраті зі сплати судового збору у розмірі 6 710,00 грн.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційними скаргами на постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року, в яких, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просять його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вони подані на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Верховним Судом враховано, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Малозначна справа є такою з огляду на свої властивості, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе за обставинами справи визнати цю справу справою малозначною за пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України - як справу незначної складності, ціна позову в якій не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України справа не відноситься до тієї категорії справ, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

У касаційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, а саме: що касаційні скарги стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та те, що справа має виняткове значення для учасників справи, які подають касаційну скаргу. Проте, посилаючись на наявність зазначених обставин, заявники не додають до касаційних скарг доказів, які б їх підтверджували та по суті не погоджуються з фактичними обставинами справи та оціненими судами доказами, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Посилання заявників на порушення судами норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями та не дає підстав для висновку про наявність обставин, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційні скарги не містять і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали касаційні скарги на судове рішення у справі незначної складності, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Темп-15» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати внесків відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков Б. І. Гулько Р. А Лідовець