РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 грудня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Романишена І.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дитиною - ОСОБА_3 трьох років.

Ухвалою від 31.10.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача була отримана ним, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки №747 від 25.10.2023 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Шевченківському РУПСЗН і отримає щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860,00 грн.

Як стверджує позивач, малолітня дитина сторін проживає з нею, що не спростовано відповідачем.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що вона як матір дитини відповідача має право на отримання аліментів до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач наголошує на тому, що у зв`язку із складним матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. Позивач зазначає, наскільки їй відомо інших аліментних зобов`язань на день подачі позову у боржника не має.

Згідно ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, на яку позивачка посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач не може надавати допомогу на утримання позивача, яка є матір`ю його дитини.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про можливість відповідача надати матеріальну допомогу ОСОБА_1 , відтак позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подання позову 25.10.2023 року, щомісячно і до досягнення малолітньою дитиною трьох років.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач згідно із Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280, 354-355, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини- задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.10.2023 року і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено: 20.12.2023 року.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА