ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1909/22Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/46/23 Доповідач - Костів О.З.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2023 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Костів О.З.
суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,
розглянувши без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі 607/1909/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
У лютому 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію за завдану матеріальну шкоду у розмірі 209708.30 грн. та компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 2000.00 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині стягнення матеріальної шкоди, ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

У зв`язку з наведеним, відповідач просив рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2023 року в частині стягнення матеріальної шкоди змінити, зменшивши розмір стягнення до 39490.60 грн.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 29.05.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2023 року змінено, зменшивши розмір стягнення компенсації за завдану матеріальну шкоду, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з 209708.30 грн до 39430,00 грн.

Вказана постанова Тернопільського апеляційного суду набрала законної сили 29.05.2022 року.

16.06.2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника ОСОБА_4 адвоката Янчишина В.Й. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи не вирішив питання про розподіл судових витрат.

Частиною четвертою статті 270 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Апеляційний суд вважає за доцільне справу розглядати за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, розподіл судового збору у справі здійснює суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 за апеляційний розгляд даної справи сплатив судовий збір в розмірі 3447,00 грн, що підтверджується квитанцією № від 23.02.2023 року (т.3 а.с.8).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судові витрати, понесені ОСОБА_4 , пов`язані з сплатою судового збору за апеляційний розгляд даної справи, слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, понесені за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 3447 (три тисячі чотириста сорок сім) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту додаткової постанови 21 червня 2023 року.

Головуючий

Судді