Провадження №2/748/524/23
Єдиний унікальний № 748/2418/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2023 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гофрик К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Данича О.С.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки - адвоката Кручек О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку транспортного засобу DAEWOO FSO LANOS TF69Y, номерний знак НОМЕР_1 ; на 1/2 частку транспортного засобу FORD TRANSIT CONNECT T200, номерний знак НОМЕР_2 ; на 1/2 частку будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що 26 листопада 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між Позивачем та Відповідачем. У травні 2023 року відповідачкою подано позов до позивача про розірвання шлюбу. За період шлюбу було придбано транспортні засоби DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1 , та FORD, номерний знак НОМЕР_2 , котрі зареєстровані за ОСОБА_2 . Також на праві спільної сумісної власності сторонам належить побудований будинок в період з 18 вересня 2013 року по теперішній час, який на сьогоднішій день не зареєстрований у відповідному реєстрі прав на нерухоме майно, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 . Враховуючи, що спірне майно набуте сторонами під час шлюбу за спільні грошові кошти, то майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому позивач просить здійснити поділ спірного майна.

Ухвалою суду від 22 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Від представника відповідачки адвоката Федоренка Є.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив визнати право власності на автомобіль DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , за ОСОБА_2 . У задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю, обґрунтовуючи відзив наступним. Щодо поділу автомобіля FORD, д.н.з. НОМЕР_2 , то автомобіль є особистою приватною власністю відповідачки (п.2 ч.1 ст.57 СК України). У 2012 році даний автомобіль був подарований їй ОСОБА_1 . Щодо поділу будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , то ОСОБА_2 отримала ділянку у користування у 2013 році. При цьому, ОСОБА_1 не надав жодного документу щодо купівлі будь-яких будівельних матеріалів для будівництва вищевказаного садового будиночку. Садівниче товариство «Росинка» існує ще з 1989 року. Зазначений вище садовий будиночок було побудовано попередніми користувачами земельної ділянки і відповідачка ОСОБА_2 отримала земельну ділянку у користування разом з побудованим будинком, тому будматеріали, використані у будівництві будинку, не є спільною сумісною власністю сім?ї ОСОБА_3 . Щодо поділу автомобіля DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , незгодні, оскільки, враховуючи невелику оціночну вартість даного автомобіля, вважають за доцільне збільшити частку ОСОБА_2 до 100% (ст. 70 СК України). Істотними умовами збільшення частки є те, що у ОСОБА_2 на утриманні знаходиться їх спільна донька; позивач не приймав участь в утриманні дитини, тому відповідачка була вимушена звертатися до суду з приводу отримання аліментів; позивач забрав всі оригінали документів на спільне майно та осособисте майно ОСОБА_2 , витрачав спільне майно на шкоду інтересам сім?ї; неодноразово ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство та інше.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, де він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що доводи, викладені у відзиві, є надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Сам же відзив свідчить про те, що відповідачка не хоче мирного вирішення спору, намагаючись не віддавати хоча б те, що в якійсь частині може належати йому. Транспортний засіб FORD, номерний знак НОМЕР_2 , він хотів ввезти по пільзі, яку має, для меншого розмитнення, однак коли автомобіль був доставлений до України з?ясувалось, що він не підпадає під пільги, якими він може скористатись, так як є вантажним, тому було вирішено оформити його саме на ОСОБА_2 , для того щоб позивач не втратив можливість все ж таки скористатися пільговим розмитненням, тому спірний транспортний засіб був придбаний у шлюбі шляхом його розмитнення та постановки на облік. Щодо поділу будівельних матеріалів, з яких складається будинок у садівничому товаристві «Росинка» по АДРЕСА_1 , зазначає, що дійсно ця земельна ділянка та будинок на ній були передані у користування відповідачці під час перебування у шлюбі. Будинок було побудовано попередніми користувачами, але при передачі у користування вказаної земельної ділянки та будинку були сплачені відповідні грошові кошти за домовленістю між продавцем та покупцем. Але у зв`язку з тим, що вказаний будинок залишається не зареєстрованим на сьогоднішній час, а грошові кошти за нього були сплачені, тому позивач претендує не на частину будинку, а на будівельні матеріали, з яких він складається, оскільки вони мають матеріальну цінність. Щодо автомобіля DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1 , то у відзиві представник відповідачки ставить питання про визнання права власності на спірний автомобіль за відповідачкою, але таку вимогу можливо заявити лише шляхом подання зустрічного позову. Решту доводів відзиву вважає необгрунтованими.

Представником відповідачки адвокатом Кручек О.О. також було подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що автомобіль марки FORD був подарований позивачем ОСОБА_1 відповідачці ОСОБА_2 згідно договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 315, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального окруту Прокоф`євої О.М. Будівельні матеріали, використані в процесі будівництва будинку, розташованого по АДРЕСА_1 не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 . Позивач не надав жодного доказу придбання будівельних матеріалів на будівництво даного будинку чи факту купівлі цього будину сторонами. Автомобіль марки DAEWOO в первісному відзиві відповідач ОСОБА_2 зазначила про бажання визнати за нею право власності на даний автомобіль. Однак, оглянувши стан автомобіля на даний час, після того, як ним користувався позивач, відповідачка бажає, щоб цей автомобіль залишався в його власності, натомість відповідачка бажає отримати грошову копменсацію вартості даного автомобіля, при цьому погоджується з висновком експертного дослідження по оцінці його вартості та не наполягає на проведенні судової експертизи.

Позивач ОСОБА_1 подав письмові пояснення по справі, в яких просив задовольнити позовні вимоги в частині доведених обставин.

Ухвалою суду від 03 листопада 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Данич О.С. позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Кручек О.О. в судовому засіданні позов визнали частково. Щодо поділу транспортного засобу FORD та визнання за позивачем права власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва будинку, розташованого по АДРЕСА_1 - позов не визнали за обставин, наведених у відзивах. Щодо поділу транспортного засобу DAEWOO - проти вимог не заперечували.

Заслухавши учасників справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26 листопада 1999 року, котрий був розірваний рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2023 року.

Під час шлюбу 27 березня 2010 року сторонами придбано транспртний засіб DAEWOO FSO LANOS TF69Y, номерний знак НОМЕР_1 , та зареєстровано за відповідачкою.

Крім того, під час шлюбу на підставі договору дарування від 15 серпня 2012 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 транспортний засіб FORD TRANSIT CONNECT T200, номерний знак НОМЕР_2 .

За приписами статті 60 СК України та частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя (постанова Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року №6-2333цс15).

Згідно частини першої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Як свідчать матеріали справи, під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами придбано транспртний засіб DAEWOO FSO LANOS TF69Y, номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно висновку експерта № 23112/1 від 19 червня 2023 року ринкова вартість транспортного засобу DAEWOO FSO LANOS TF69Y, номерний знак НОМЕР_1 , становить 49 518 грн 49 коп.

Даний автомобіль є об`єктом спільного сумісного майна подружжя, то згідно наведених норм законодавства позивач має право на 1/2 частину цього автомобіля, а тому позов у цій частині вимог підлягає задоволенню.

Статтею 57 СК України передбачені випадки, коли майно, набуте дружиною, чоловіком за час шлюбу, є собистою приватною їх власністю, зокрема, якщо майно набуте на підставі договору дарування.

Враховуючи норми ст.57 СК України, позов в частині поділу транспортного засобу FORD TRANSIT CONNECT T200, номерний знак НОМЕР_2 , котрий зареєстровано за відповідачкою, хоча і під час шлюбу з відповідачем, але на підставі договору дарування задовленню не підлягає.

Щодо вимог про визнання за позивачем права власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , суд вважає наступне.

Як вбачається з позову, позивач доводить поширення режиму спільної сумісної власності подружжя на садовий будинок АДРЕСА_2 , оскільки він побудований в період з 18 вересня 2013 року по теперішній час і він не зареєстрований у відповідному реєстрі прав на нерухоме майно, тому позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва будинку.

У судовому засіданні позивач зазначв, що цей дачний будинок вони з відповідачкою купили у попередніх власників, шляхом передання садовим товариством земельної ділянки, на котрій знаходиться будинок, у користування відповідачці. Під час шлюбу він здійснював ремонтні роботи у будинку, замінював вікна, будував піч тощо.

Відповідачка у судовому засіданні зазначила, що у 2013 році вона звернулася до Обслуговуючого кооперативу садівничого товариства «Росинка» із заявою про прийняття її у члени товариства щоб отримати земельну ділянку у користування. Їй було надано у коистування земельну ділянку, на котрій знаходився будиночок. Будівельних робіт, окрім встановлення туалету у дворі, позивач не здійснював.

Згідно довідки Обслуговуючого кооперативу садівничого товариства «Росинка», що надійшла до суду 1 листопада 2023 року, у 2013 році відповідачці ОСОБА_2 в орендне користування була надана ділянка АДРЕСА_1 не приватизована, то згідно статуту відноситься до земель, що находяться в оренді садівницького товариства. Прийом в члени товариства проводиться правлінням за письмовою заявою особи, що вступає. Копії заяв та рішення правління не збереглися. Будинок на ділянці АДРЕСА_1 було побудовано попереднім орендарем ділянки ОСОБА_4 .

Згідно інформації, наданої КП "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації" від 25 жовтня 2023 року право власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Позивач у позові посилається на постанову Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року, де зазначено, що системне тлумачення категорій «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статей 350 та 351 ЦК України ) та «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331 ЦК України) дає підстави для висновку, що об`єкт незавершеного будівництва є нерухомою річчю особливого роду, фізичне створення якої розпочате, але не завершене, що допускає встановлення відносно неї суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та у порядку визначених цивільним законодавством.

Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком за своїм юридичним статусом, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Матеріалами справи не підтведжено факт придбання садового будинку за спільні кошти подружжя у період шлюбу та здійнення стронами під час шлюбу будь-яких будівельний робіт по будівництву садового будинку, а згідно наведених раніше доказів, будинок побудований попередніми користувачами земельної ділянки. Позивачем також не було доведено належними доказами придбання будівельних матеріалів у період шлюбу, які були використані для будівництва спірного садового будинку.

З наведеного вбачається, що позивачем не надано належних і допустимих доказів поширення на спірний садовий будинок режиму спільної сумісної власності.

Враховуючи наведене, позов в частині вимог про визнання права власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва будинку, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За правилами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В частині задоволених судом вимог для визначення ціни позову відповідачем замовлялося експертне товарознавче дослідження з визначення ринкової вартості транспортного засобу DAEWOO FSO LANOS TF69Y, номерний знак НОМЕР_1 . Вартість дослідження склала 998 грн, то згідно ст.133, 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягенню з відповідачки на користь позивача.

Згідно із п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Позивач є особою з інвалідністю II групи, тому судовий збір у справі не сплачувався.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , про поділ майна, що є у спільній сумісній власності - задовольнити частково.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу DAEWOO FSO LANOS TF69Y, легковий седан-в, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (шассі, рами) НОМЕР_5 .

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 998 грн витрат за проведення експертного дослідження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2023 року.

Суддя В.І. Олещенко