РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

при секретарі Маліщук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами спрощеногопозовногопровадженняцивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в інтересах якої діє Кожухівський Ярослав Ігорович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

31.08.2023 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кожухівський Я.І. звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просять стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за: - кредитним договором №459538065 в розмірі 88352 грн., з яких: 22000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 66352 грн. сума заборгованості за відсотками; - Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №459538065. Відповідно до реєстру боржників №145 від 03.08.2021 року до Договору факторіну №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачаза кредитним договором «459538065.20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 88352 грн., з яких: 22000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 66352 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно п.3.9 Договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні дані боржників: прізвище, ім`я, по батькові, номер облікової картки платника податків, номер кредитного договору. В разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. В супереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення відповідач, ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного плтежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Таліон Плюс» ні ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Тому, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором позики №459538065 в сумі 88352 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 06.03.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 08.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

12.10.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 , за яким відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх необгрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві (а.с.66-74).

Представник позивача в судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, попередньо на електронну пошту суду надійшло клопотання, в якому просив судові засідання проводити за відсутності представника позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши заяву по телефону про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає та просила відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №459538065 про надання споживчого кредиту, який був укладений в електронній формі, в розмірі 22000 грн., строком на 30 календарних днів зі сплатою процентів за користування кредитом за реальною річною процентрною ставкою 62,05 % річних, (а в наслідок просточення виконання та/або невиконання забов`язання процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зообов`язання щодо повернення кредиту становить 839,50 % річних) ця обставина підтверджується копією договору та Паспортом споживчого кредиту (Стандартизована форма) (а.с.42-45). За з копією договору факторингу №20102022 від 20.102022 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (Клієнт), укладено договір про те, що Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.9-10).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №459538065 становить 88352 грн, з них: 22000 грн сума заборгованості за основним боргом та 66352 грн сума заборгованості по відсоткам (а.с.11).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №459538065 станом на 31.07.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 88352 грн., з них: 22000 грн сума заборгованості за основним боргом та 66352 грн. сума заборгованості по відсоткам (а.с.12).

Відповідно до ст.509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.526,527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст.ст.610,629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Судом встановлено, що відповідач погодився на умови кредитного договору шляхом підписання його своїм електронним підписом.

В постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/564/18, вказано, що доказами які підтверджують наявність заборгованості та підтверджують її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з вказаними положеннями Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по рахунку може бути належним доказом наведених у позові обставин, яка досліджується судом у сукупності з іншими доказами.

Однак, представником позивача на підтвердження позовних вимог до позову додано лише розрахунок заборгованості за кредитним договором №459538065 від 02.05.2021 року (а.с.12), виконаний станом на 31.07.2023 року, без виписки про рух коштів по рахунку, а також без документа, який підтверджує отримання відповідачем суми грошових коштів у користування, тобто доказів про зарахування цієї суми на рахунок відповідача первісним кредитором.

Суд вважає, що сам по собі наданий розрахунок заборгованості, який виконувався працівником позивача, не може слугувати доказом виникнення та існування між первісним кредитором та відповідачем кредитних відносин.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що в договорі факторингу від 20.10.2022 року в п.1.2. вказано, що кредитний договір - кредитний договір, укладений між первісним кредитором, який є товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" і боржником, право грошової вимоги за яким отримав клієнт (ТОВ "Таліон Плюс") на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеного між клієнтом та товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога". В свою чергу кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором було укладено 02.05.2021 року. У зв`язку з тим, що предстаником позивача не було надано суду документів, які підтверджують перехід права вимоги за цим кредитним договором від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога»" до ТОВ "Таліон Плюс", з тексту договору факторингу від 20.10.2022 року випливає, що перехід права вимоги за кредитним договором відбувся до його укладення. Зазначений в позовній заяві реєстр боржників №145 від 03.08.2021 року до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс", за яким до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №459538065, до позову доданий не був. Відтак встановити, коли та на підставі чого у ТОВ "Таліон плюс" виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №459538065 та чи на момент укладення договору від 20.10.2022 року ТОВ "Таліон Плюс" мало це право, належними та допустимими доказами під час розгляду справи не представляється можливим.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1,2,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Представником позивача не доведено розмір фактично взятих відповідачем кредитних коштів за умовами договору №459538065 від 02.05.2021 року, не доведено перехід права вимоги за цим кредитним договором до ТОВ "Таліон плюс", що, в свою черу, не доводить перехід права грошової вимоги за цим договором до позивача. Крім цього, наданий представником позивача розрахунок заборгованості не підтверджений жодним первинним документом, що оформлений відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».Збирати такі докази з власної ініціативи суд не має права з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та верховенства права.

Керуючись ст.ст.141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, 610, 626, 628, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.