Справа № 133/1667/23
Провадження № 22-ц/801/2175/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 рокуСправа № 133/1667/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2023 року, ухвалене у складу судді Кучерук І. М. в приміщенні суду в м. Козятин, повний текст рішення складено 28.08.2023 року, -

в с т а н о в и в :

23.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом (вх. № 5576/23) до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину, в якому, посилаючись на положення частини другої статті 84 СК України, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2022 року. У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Позивач перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, син знаходиться на її утриманні, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання. Вказує, що відповідач є працездатним, отримує заробітну плату, має добрий стан здоров`я.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.05.2023 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 ,подано апеляційну скаргу (вх. № 8644 від 17.10.2023 року), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що шлюб між сторонами не розірвано. Дитина проживає з матір`ю, оскільки батько дитини ще до народження дитини, з 12.03.2022 року призваний на військову службу і проходить її у Збройних Силах України. Відповідач перебуває у військовому госпіталі у зв`язку з бойовим пораненням (травмою), яке отримав 25.09.2023 року, отримана травма за висновком ВЛК є тяжкою /а. с. 53, 58/.

Зазначає, що 5.06.2023 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області видано судовий наказ у справі № 133/1666/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , 1.12.2022 року, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, починаючи з 23.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи, оскільки ціна позову у даній справі є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (268400 грн).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

У справі встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.06.2022 року, виданого Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2022 року, про що складено відповідний актовий запис № 189. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище ОСОБА_1 /а. с. 5/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.12.2022 року, виданого Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 9.12.2022 року складено відповідний актовий запис № 352 /а. с. 4/.

На аркуші справи 6 знаходиться довідка управління «Центр надання адміністративних послуг» Козятинська міська рада Вінницької області від 23.05.2023 року вих. № 643-3, згідно якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до акту про фактичне місце проживання від 23.05.2023 року, не зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою : АДРЕСА_1 /а. с. 6/.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є батьком дитини, яка проживає з позивачем, і на час розгляду справи судом дитині не виповнилося три роки, відповідач є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), тому позивач має право на отримання аліментів від відповідача. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд враховав те, що позивачем не надано суду належного обґрунтування розміру утримання (аліментів), про стягнення якого заявлено позов. Також позивач не надала суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання у вказаному розмірі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вимог закону, обставин справи, відсутності заперечень відповідача, не подання останнім доказів неможливості надавати матеріальну допомогу, суд визначив аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 23.05.2023 року і до досягнення дитиною трьох років.

Зазначений висновок суду першої інстанції зроблено за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до частин першої та другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й апеляційний суд, встановивши, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною (сином) до трьох років, дитина проживає разом з матір`ю (даний факт відповідачем не заперечується в апеляційній скарзі), працездатний вік відповідача, те, що ним не надано доказів неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дружини на підставі статті 84 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_1 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно місцевий суд врахував, що позивач не надала суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, тоді як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що з 12.03.2022 року призваний на військову службу і проходить її у Збройних Силах України, у зв`язку з чим отримує грошові виплати.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) вказано, що: «відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2023 року у праві № 757/19682/18-ц зроблено правовий висновок про те, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів.

Твердження представника відповідача про те, що відповідач перебуває у військовому госпіталі у зв`язку з бойовим пораненням (травмою), яке отримав 25.09.2023 року, отримана травма за висновком ВЛК є тяжкою /а. с. 53, 58/ суд апеляційної інстанції не вважає такими, що спростовують правильні висновки суду першої інстанції, оскільки зазначені обставини не існували на час розгляду справи та ухвалення рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Доказів того, що відповідач на час ухвалення рішення суду першої інстанції немає матеріальної можливості сплачувати аліменти на дружину суду не надано.

Колегія суддів також зазначає, що відповідач не позбавлений права на порушення питання про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, за наявності для цього передбачених законом підстав з належним їх обґрунтуванням та підтвердженням відповідними доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Щодо поновлення дії рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апелляционного суду від 20.11.2023 року поновлено ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , строк на апеляційне оскарження рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2023 року. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2023 року. Зупинено дію рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2023 року у даній справі до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , судом апеляційної інстанції залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, відтак слід поновити дію рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2023 року.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2023 рокуу даній справі залишити без змін.

Поновити дію рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2023 року у даній справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський