СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10603/23

пр. № 2-о/759/851/23

14 червня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Овдій В.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 строком на чотири місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: 1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання заявниці за адресою: АДРЕСА_3 ; 2) заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

09.06.2022 р. Святошинським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

Заявниця в судовому засіданні просить задовольнити заяву про видачу обмежувального припису, обґрунтовуючи вчиненням колишнім чоловіком - ОСОБА_2 систематичного домашнього насильства, а саме: психологічного та фізичного насильство щодо неї, її матері, доньки, яке полягає у словесних образах, приниженні, погрозах, залякуванні, контролі у пересуванні, штовханні, шарпанні.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про відкладення розгляду справи. У зв`язку із знаходженням в лавах Збройних Сил України зазначає, що він наразі мобілізований до військової частини. Також заперечує обставини за якими можлива видача судом обмежувального припису. Пояснює, що 04.06.2023 р. на зустрічі з дитиною була присутня його колишня дружина зі своєю матір`ю, які агресивно себе поводили та заважали спілкуватись із дитиною у зв`язку із чим останній звернувся до Служби у справах дітей Святошинського району м.Києва щодо проведення профілактичної бесіди з ОСОБА_1 у питанні усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223, 350-5 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності заінтересованої особи.

Судом встановлено, що Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 30.11.2022 р. у справі №759/15949/22 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

05.06.2023 р. ОСОБА_1 зверталась до Святошинського УП ГУНП в м.Києві із заявою про вжиття заходів для припинення вчинення відносно неї домашнього насильства та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

З подібною заявою ОСОБА_1 також зверталась до Святошинського УП ГУНП в м.Києві 09.12.2021 р.

Згідно наданих заявником консультаційних висновків лікаря-психолога, ОСОБА_4 має ознаки гострої реакції на стрес, ознаки тривоги сепарації.

Як вбачається із відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації від 23.01.2023 р. №40-132, між ОСОБА_2 та заявницею прослідковується конфліктність у взаємовідносинах, небажання конструктивно взаємодіяти між собою, що негативно впливає на психоемоційний стан малолітньої дитини. У зв`язку із чим сторонам рекомендовано звернутись до центру сім`ї та жінок «Родинний дім» для отримання консультацій з метою налагодження конструктивної взаємодії щодо спільної участі у вихованні малолітньої дочки.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Частиною 2ст. 3 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству", визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які мають спільну дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Виходячи зі змісту вказаних норм, під час розгляду такої заяви суд має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав стосовно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (Постанова Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 761/49109/19).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) або витребувати такі докази за клопотанням заявника. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Звертаючись до суду із даною заявою про видачу обмежувального припису заявниця посилається на те, що ОСОБА_2 , раніше вчиняв відносно неї домашнє насильство неодноразово.

Судом встановлено, що сварки між колишнім подружжям виникають лише під час обумовлених службою у справах дітей (заінтересована особа у справі) зустрічей батька з дитиною у присутності матері (заявниці), а також її матері- бабусі дитини. Заявницею при наданні пояснень у суді описано декілька випадків, коли, як вона вважає, вчинялось відносно неї насильство зі сторони її колишнього чоловіка. 21.05.2023 р. під час зустрічі батька з дитиною у присутності матері на дитячому майданчику - дитина заплакала, оскільки вдарилась, заявниця стверджує, що у цей час ОСОБА_2 відштовхнув її від дитини, у результаті між ними почалась сварка внаслідок чого вона забрала дитину та пішла. 04.06.2023 р. зустріч батька з дитиною відбулась у музеї Т.Г.Шевченка , у присутності матері та бабусі дитини. Заявниця, обгрунтовуючи застосування відносно неї насильства, посилається на те, що ОСОБА_2 , бажаючи бути ближче до дитини, двічі відштовхнув бабусю дитини, а також висловлював словесні погрози. Також заявниця повідомляє, що під час інших зустрічей з дитиною, ОСОБА_2 поводив себе нормально.

На підтвердження вчинення домашнього насильства заявниця надає копії звернення до органів поліції (у 2021 р. та 2023 р.), консультативний висновок лікаря-психолога, терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 11.01.2023 р. Однак, заявник не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення ОСОБА_2 фізичного або психологічного насильства стосовно неї, а також ризиків настання насильства у майбутньому, оскільки останній є військовим та мобілізований до військової частини, де виконує бойові завдання. Сам факт лише звернення заявника до органів поліції не є правовою підставою для видачі обмежувального припису.

Що стосується консультативних висновків лікаря-психолога, суд не приймає їх до уваги, оскільки по-перше, вони не містять ні місця складання, ні дати, ні даних медичного закладу, де висновки були складені.

Щодо термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №119309 складеного інспектором Святошинського УП у м.Києві 11.01.2023 р. заявник пояснила, що ОСОБА_2 прийшов на зустріч з дитиною у її присутності. Вона катала дитину на санчатах. Коли підішов ОСОБА_2 до неї та дитини, вона взяла дитину на руки, а ОСОБА_2 взяв мотузку від санчат, після чого дитина почала плакати, що і стало підставою для твердження заявниці про несприйняття дитиною свого батька. Після відповідної сварки, вона забрала дитину та викликала поліцію.

Суд звертає увагу, що факт сварок і непорозумінь між колишнім подружжям свідчить про наявність конфлікту між ними та не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом спеціальних заходів. Вказане підтверджується Постановою Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19.

Таким чином, судом не встановлено випадків вчинення домашнього насильства стосовно заявниці, її матері чи малолітньої дитини, а також ризиків настання насильства в майбутньому, зі сторони ОСОБА_2 . Натомість судом встановлено наявність між батьками дитини конфліктних ситуацій, що не може розцінюватись як насильство в сім`ї.

За таких обставин у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису слід відмовити за недоведеністю наявності правових підстав для видачі обмежувального припису.

Відмова в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису не позбавляє заявника права на звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису з підстав, визначених чинним законодавством.

Керуючись ст.ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 211, 258-268, 350-1 - 350-8, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова