УХВАЛА

24 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 522/17955/20

провадження № 61-11443ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ситніка Володимира Олександровича на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними та скасування рішень державного реєстратора, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними та скасування рішень державного реєстратора, визнання права власності.

Уточнивши позовні вимоги, просила:

- визнати договір дарування квартири під АДРЕСА_1 від 08 червня 2012 року, який укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Труш М. О. та зареєстрований в реєстрі за № 371 від 08 червня 2012 року, - недійсним;

- скасувати рішення державного реєстратора Манюти С. В. КП «Агенція реєстраційних послуг» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер рішення: 47366487, від 14 червня 2019 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати договір купівлі-продажу квартири під АДРЕСА_1 від 20 червня 2019 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пенчевим К. Л. та зареєстрований в реєстрі за № 1-683 від 20 червня 2019 року - недійсним;

- скасувати рішення державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Одеського міського нотаріального округу Пенчева К. Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 47437526 від 20 червня 2019 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на квартиру під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , що зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_2 , з квартири під АДРЕСА_1 ;

- розподілити судові витрати в порядку статті 141 ЦПК України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договір дарування квартири під АДРЕСА_1 від 08 червня 2012 року, який укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Труш М. О. та зареєстрований в реєстрі за № 371 від 08 червня 2012 року, - недійсним.

Скасовано рішення державного реєстратора Манюти С. В. КП «Агенція реєстраційних послуг» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер рішення: 47366487, від 14 червня 2019 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнано договір купівлі-продажу квартири під АДРЕСА_1 від 20 червня 2019 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пенчевим К. Л. та зареєстрований в реєстрі за №1-683 від 20 червня 2019 року, - недійсним.

Скасовано рішення державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Одеського міського нотаріального округу Пенчева К. Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 47437526 від 20 червня 2019 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири під АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнено з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 37 115, 00 грн.

Стягнено з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 9 268,57 грн.

05 грудня 2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2022 року. Апеляційну скаргу адвоката Ситніка В. О. залишено без руху.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 січня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Ситніка В. О., який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2022 року повернуто особі, яка її подала.

Роз`яснено скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

28 липня 2023 року адвокат Ситнік В. О. в інтересах ОСОБА_1 (далі - представник) з пропуском строку на касаційне оскарження надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 січня 2023 року .

У касаційній скарзі представник просив суд касаційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду та відкриття апеляційного провадження. Також просив поновити строк на касаційне оскарження, оскільки з текстом оскаржуваної постанови останній ознайомився 30 червня 2023 року.

Верховний Суд вказані підстави визнав неповажними, оскільки представник не надав будь-яких належних доказів порушення апеляційним судом порядку вручення/надсилання оскаржуваної ухвали (конверт, довідка суду, тощо), враховуючи те, що з дня звернення з апеляційною скаргою 25 листопада 2022 року і до дня написання заяви про видачу копії оскаржуваної ухвали 16 червня 2023 року пройшло більше шести місяців.

З огляду на що, ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме для надіслання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій вказати поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку. На підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження, представник має надати відповідну довідку суду про дату отримання копії судового рішення апеляційного суду або інші належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави, надавши докази.

Роз`яснено, що, якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано представником у зазначений строк, то це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

01 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ситнік В. О. надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги в якій, зокрема, просив продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 січня 2023 року для отримання та надіслання до Верховного Суду довідки балансоутримувача приміщення (робочого місця представника) щодо знеструмлення будівлі. Отриманням вказаної довідки обґрунтовував неможливість відстежити рух справи в ЄДРСР, оскільки м. Одеса внаслідок численних ракетних атак, що здійснювалися на критичну інфраструктуру міста з жовтня 2022 року по березень 2023 року, перебувало в режимі знеструмлення (блекаут).

Окрім цього, представник вказує, що оприлюднення судових рішень в ЄДРСР не може нівелювати обов`язок суду щодо належного повідомлення учасників справи.

Також вказує, що суд апеляційної інстанції направив ухвалу про усунення недоліків апеляційної скарги та ухвалу про повернення апеляційної скарги на електронні адреси ОСОБА_1 та її представника. Однак, відповідач з початком повномасштабного вторгнення знаходиться поза межами України, а ОСОБА_7 , як її представник, заяви щодо надсилання процесуальних документів на електронну пошту не надавав. До того ж, вказані адреси електронної пошти, на які судом здійснювалося надіслання ухвал: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 - не є офіційними.

Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2023 року продовжено представнику ОСОБА_1 - адвокату Ситніку В. О. строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

02 листопада 2023 року до касаційного суду від представника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, а також довідка відокремленого структурного підрозділу «Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету «Одеська політехніка», в якій вказано, що на балансі навчального закладу перебуває будинок АДРЕСА_3 та в період з грудня 2022 року по березень 2023 року включно електропостачання в будівлі було відсутнє. Силами та засобами коледжу було організовано освітлення в коридорах, в решту приміщень електроенергія не постачалась.

Вважає, що зазначена причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Зазначені представником ОСОБА_1 причини пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, з огляду на таке.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

За даними ЄДРСР ухвала Одеського апеляційного суду від 10 січня 2023 року зареєстрована на сайті ЄДРСР - 11 січня 2023 року, оприлюднена - 12 січня 2023 року. З касаційною скаргою представник позивача звернувся 28 липня 2023 року, тобто з пропуском 6 місяців з дня постановлення ухвали Одеським апеляційним судом.

Питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, пункт 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 серпня 2021 року у справі № 911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

При цьому саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Case of Union Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) заява № 11681/85).

Звернення до Приморського районного суду м. Одеси 16 червня 2023 року з клопотанням про видачу копій ухвал Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року та 10 січня 2023 року ставить під сумнів добросовісність представника відповідача щодо вжиття заходів в розумні інтервали часу цікавитися про стан відомого йому судового провадження.

Зазначене встановлене тим, що у доданій до касаційної скарги копії заяви самим адвокатом Ситніком В. О. вказано про те, що йому стало відомо про наявність вищевказаних ухвал апеляційного суду саме 16 червня 2023 року, проте з касаційною скаргою представник ОСОБА_1 - адвокат Ситнік В. О. звернувся лише 28 липня 2023 року, що перевищує наданий законом строк для звернення з касаційною скаргою, передбачений статтею 390 ЦПК України.

Щодо посилання в заяві на численні ракетні атаки, що здійснювались на критичну інфраструктуру м. Одеса під час введення воєнного стану, внаслідок чого місто було знеструмлене, то дійсно, вказане є підставою для поновлення особі строку касаційного оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати апеляційну скаргу (наприклад виїзд з місця проживання в зв`язку з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, провадження № 11-107заі22.

Представник не навів жодних конкретних обставин (як от проживання на окупованій території, вимушений виїзд з місця проживання в зв`язку з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо), зумовлених запровадженням на території України воєнного стану, які би стали для позивача об`єктивною перешкодою подати касаційну скаргу в розумні строки.

Посилаючись на неможливість подати касаційну скаргу в строк, передбачений законом, через те, що робоче місце представника в будинку АДРЕСА_3 було знеструмлено з жовтня 2022 року по березень 2023 року не може вважатися поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, так як касаційну скаргу подано лише в липні 2023 року.

Суд звертає увагу на те, що особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо строку на оскарження.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

З наданих обґрунтувань пропуску строку на касаційне оскарження вбачається, що з березня 2023 року по липень 2023 року відключення електроенергії в м. Одеса не носили систематичний характер, тобто ніяким чином не підтверджує наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Щодо посилання представника на те, що оскаржуване судове рішення направлено на електронні адреси ОСОБА_1 та її представника, однак відповідач з початком повномасштабного вторгнення знаходиться поза межами України, а ОСОБА_7 , як її представник, заяви щодо надсилання процесуальних документів на електронну пошту не надавав, а вказані адреси електронної пошти, на які судом здійснювалося надіслання ухвал, не є офіційними, то суд зазначає наступне.

Застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи; лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності; надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами; такі дії мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи; ключовим для оцінки правомірності цих дій суду має бути не спосіб їх вчинення (надсилання чи не надсилання рекомендованого листа), а їх здатність забезпечити досягнення мети - інформування особи про судове рішення; якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом; це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них; з огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно; тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення, а тому самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію; суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними; попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2023 року у справі № 904/272/22).

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі № 904/7806/21, від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 20 квітня 2023 у справі № 920/367/17.

З матеріалів касаційного оскарження вбачається, що звертаючись як до суду апеляційної інстанції так і до суду касаційної інстанції адвокат Ситнік В. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 в своїх численних заявах та клопотаннях зазначав електронні адреси клієнта та свою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно.

До касаційної скарги також надані копій довідок Одеського апеляційного суду про доставку електронного листа, зокрема оскаржуваної ухвали, на зазначені електронні адреси.

З огляду на що, вирішуючи питання дотримання представником строків звернення з касаційною скаргою, слід виходити з «презумпції обізнаності».

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України процесуальних дій.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнанні судом неповажними.

Таким чином, зазначені заявником на виконання ухвали Верховного Суду від 09 серпня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху причини для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі «Пономарьов проти України» (PONOMARYOV v. UKRAINE), № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia), № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, однак представник ОСОБА_1 - адвокат Ситнік В. О., подавши касаційну скаргу поза межами строку на касаційне оскарження (шість місяців) не надав доказів поважності причин пропуску строку, отже, не продемонстрував готовність вживати заходів щодо відновлення можливих порушених прав свого клієнта.

ЄСПЛ зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (рішення у справі «МПП «Голуб» проти України» (MPP Golub v. Ukraine), № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine), № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Отже, оскільки зазначені заявником причини для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 10 січня 2023 року є неповажними, а також зважаючи на тривалість пропуску процесуального строку, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ситніка Володимира Олександровича на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними та скасування рішень державного реєстратора, визнання права власності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська