Справа № 296/6033/23
У Х В А Л А

Іменем України

про передачу справи до іншого суду

23 червня 2023 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про заміну сторони стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2023 до Корольовського районного суду м.Житомира надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні №62234634 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , відкритого 02.06.2020 на підставі виконавчого напису нотаріуса №5485 від 01.04.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.06.2023, справа №296/6033/23 передана на розгляд судді Шкирі В.М.

Перевіряючи матеріали заяви на дотримання вимог статей 26-30 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суддя дійшов висновку, що вона не підсудна Корольовському районному суду м.Житомира та про необхідність передачі справи на розгляд до іншого суду, виходячи з наступних підстав.

Положеннями статті 27 ЦПК України закріплено, що позови (заяви) до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, статтею 28 ЦПК України передбачено можливість застосування правил альтернативної підсудності.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" №3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Так, ч. 12 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Як встановлено зі змісту заяви, при зверненні із вказаною заявою заявником зазначено про те, що виконавче провадження № 62234634 було відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В., який здійснює свою діяльність за адресою м.Житомир, бульвар Новий,5 офіс 2.8, що на території Корольовського району міста Житомира, у зв`язку з чим, на його думку, дана справа підсудна Корольовському районному суду м.Житомира.

Проте така думка є хибною, оскільки , п.3 ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у ст. 24 Закону №1404-VIII.

За правилами ч.1,2 ст. 24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону №1404-VIII, місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями (Постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19).

Як вбачається з матеріалів справи місце проживання та перебування боржника - фізичної особи ОСОБА_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що в розумінні ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» і є місцем виконання спірного виконавчого документа, оскільки відомостей, що на території Корольовського району м.Житомира є майно ОСОБА_1 матеріали заяви не містять.

Місцезнаходження приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. не є місцем виконання спірного виконавчого напису, натомість є місцем прийняття до виконання виконавчого документу.

Відтак, у відповідності до вимог ч.12 ст.28 ЦПК України, дана справа не підсудна Корольовському районному суду м.Житомира.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Положеннями статті 32 ЦПК України закріплено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись статтями 27-32, 152, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №296/6033/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про заміну сторони стягувача - передати за підсудністю на розгляд до Баранівського районного суду Житомирської області (Житомирська область, м. Баранівка, вул. Першотравнева, 50, 12700).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23 червня 2023

Суддя В. М. Шкиря