465/7775/18
6/465/426/23
У Х В А Л А

судового засідання

21.12.2023 року м. Львів Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

за участю секретаря судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 21.01.2019 у справі №465/7775/18 таким, що не підлягає виконанню частково, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі свого представника звернувся до Франківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» з заявою про визнання судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 21.01.2019 у справі №465/7775/18 таким, що не підлягає виконанню частково.

Заяву обґрунтовує тим, що 21 січня 2019 рок справі №465/7775/18 Франківський районний суд м. Львова видав наказ про солідарне стягнення із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН: НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН: НОМЕР_3 ), АДРЕСА_1 , на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго», 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола; 1, на р/р НОМЕР_4 Львівське АТ «Ощадбанк», МФО-325796, , 12 297 грн. 53 коп., 176 грн. 20 коп. судового збору.

Заявник зазначає, що він даний судовий наказ не отримував взагалі, оскільки він, як фізична особа, не зареєстрований в електронному кабінеті, а також не отримував судовий наказ і рекомендований листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладення, адже не зважаючи на реєстрацію вже впродовж тривалого часу не проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Внаслідок цього адвокатом Шокало В. С. було скеровано адвокатський запит від 24.07.2023 року до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому було запитано копію постанов про відкриття виконавчих проваджень із ідентифікаторами та копії виконавчих документів на підставі яких відкриті виконавчі провадження;

У відповідь на запит Франківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано запитувані документи, серед них і наказ Франківського районного суду м Львова від 21.01.2019 у справі №465/7775/18.

Заявник вважає даний судовий наказ таким, що не підлягає виконанню частково, оскільки обов`язок боржника ОСОБА_1 відсутній повністю, зважаючи на наступне.

Квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 22.01.2009 року належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Рішення про реєстрацію права власності було прийняте 25.03. 2009 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22269606 від 25.03.2009 року.

Вищезазначені особи мали місце проживання, зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №1862 від 04.08.2023 р. виданої відділом житлового господарства ЛКП «Магістральне» №20806797 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 .

Згідно акту №578 складеного комісією в складі майстрів дільниці ЛКП «Магістральне» 04.08.2023 року, по адресі АДРЕСА_1 зі слів сусідів зареєстрований, але не проживає ОСОБА_1 , 1978 р.н. Даний акт складений в присутності сусідів: кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_7 ; кв. 25 ОСОБА_8 .

Згідно Акту про фактичне місце проживання осіб від 02.08.2023 року мешканці будинку за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_9 , мешканець кв. 25 ОСОБА_10 , мешканець кв. 22 ОСОБА_11 , мешканець кв. 23 ОСОБА_12 ) підтверджують факт фактичного проживання сім`ї з 2011 року за відповідною адресою 24: ОСОБА_13 (власниця квартири) ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 , 1978 р. н., ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Вищезазначена інформація свідчить про те, що ОСОБА_1 зареєстрований, однак не проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Представник заявника надав заяву до суду в якій підтримав заяву про визнання судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 21.01.2019 таким, що не підлягає виконанню частково у повному обсязі, та просив її задовольнити. А також просив суд розглянути заяву без участі заявника та його представника за наявними матеріалами справи.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомляли належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Франківського районного суду перебувала справа № 465/7775/18 за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованості.

21.01.2019 року Франківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_3 ) АДРЕСА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 79040, м. Львів, вул.Д.Апостола, 1 на р/р НОМЕР_4 в Львівському АТ «Ощадбанк», МФО-325796, ЄДРПОУ 297 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто сім) грн. 53 коп.

Стягнуто солідарно з боржників на користь стягувача 176,20 грн.- судового збору.

Відповідно до Довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №1862 від 04.08.2023 р. виданої відділом житлового господарства ЛКП «Магістральне» №20806797 за адресою вул. Бойчука М., б. 5, кв. 28 зареєстровано 3 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно акту №578 складеного комісією в складі майстрів дільниці ЛКП «Магістральне» 04.08.2023 року, по адресі АДРЕСА_1 зі слів сусідів зареєстрований, але не проживає ОСОБА_1 , 1978 р.н. Даний акт складений в присутності сусідів: кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_7 ; кв. 25 ОСОБА_8 .

Згідно Акту про фактичне місце проживання осіб від 02.08.2023 року мешканці будинку за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_9 , мешканець кв. 25 ОСОБА_10 , мешканець кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_11 , мешканець кв. 23 ОСОБА_12 ) підтверджують факт фактичного проживання сім`ї з 2011 року за відповідною адресою 24: ОСОБА_13 (власниця квартири) ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 , 1978 р. н., ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Проте, як вбачається з копію свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_5 від 22.01.2009 року м, Львів, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.03.2009 року, зокрема, вбачається, що власником квартири за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 22.01.2009 / видане Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради заодно з наказом №158-Ж-Ф, форма власності приватна спільна сумісна.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

В той же час судовий наказ є також виконавчим документом (ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»). Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК України).

Відповідно до ст.173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями432,435цьогоКодексу.

Згідно ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року звернуто увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Саме такого висновку дійшов ВС в постанові від 20.02.2019 року у справі 2-4671/11.

Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої ст.161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволені заяви боржника ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню частково судового наказу № 465/7775/18 від 21.01.2019 року слід відмовити, оскільки з свідоцтва про право власності від 22.01.2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.01.2009 року вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, і хоч він не проживає там, проте як власник майна зобов`язаний його утримувати.

Керуючись ст.173,247,432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 21.01.2019 у справі №465/7775/18 таким, що не підлягає виконанню частково відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мартьянова С.М.