КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/3953/23
Провадження № 2/488/1674/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.12.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кралі В.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

05.10.2023 року позивач ОСОБА_3 в особі представника адвоката Приземного С.С., звернулася до Корабельного районного суду міста Миколаєва із позовом, в якому просила змінити розмір стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 488/1676/17, провадження № 2/488/1248/17 від 07.09.2017 року з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , запис № 364, орган видачі 4811, дата видачі 25.08.2013 року ) на утримання неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1 000,00 грн., доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1 000,00 грн., щомісяця і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04.05.2017 року, на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття; починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 488/1676/17, провадження № 2/488/1248/17 від 07.09.2017 року.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що від спільного подружнього життя ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , народилися діти: донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими Корабельним реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції серії НОМЕР_4 за актовим записом № 554, серії НОМЕР_5 за актовим записом № 325.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.09.2017 року по справі № 488/2079/17, провадження 2/488/1362/17 розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 04.08.2001 року Конотопським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 254.

Корабельним районним судом м. Миколаєва 07.09.2017 року по справі № 488/1676/17, провадження № 2/488/1248/17 прийнято рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1 000,00 грн. на утримання донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та 1 000,00 грн. на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04.05.2017 року.

Діти мешкають з позивачем, потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, які позивач на даний момент не може забезпечити в повній мірі.

Позивач зазначає, що розмір аліментів у розмірі 1000,00 грн., на кожну дитину на даний час не задовольняє потреби дітей, адже вони потребують більшого догляду і відповідно матеріальних витрат на одяг, продукти харчування, засоби гігієни. Позивачу у разі чого важко оплачувати лікування та відвідування необхідних гуртків для дітей, проїзд до начального закладу старшої доньки, покупка підручників.

Донька - ОСОБА_5 є здобувачем освіти у Миколаївському фаховому коледжі бізнесу і права, 1 рівня акредитації, денного відділення, навчається на контрактній основі.

Відповідач аліментів на утримання інших осіб не сплачує, має постійну роботу, стабільний дохід та має змогу сплачувати аліменти у 1/3 частці від усіх видів доходу на двох неповнолітніх доньок.

На підставі зазначеного позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

В судове засідання сторони не зявились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.

Представник позивача надав до суду заяву в якій просив про задоволення позовних вимог, які підтримує в повному обсязі.

Відповідач в особі представника адвоката Кучерявої Т.Ю., надав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, з підстав наведених у відзиві просив стягувати з нього збільшену суму аліментів, тобто по 2 833, 00 грн. на кожну дитину окремо.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги відзив відповідача про часткове визнання позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що Корабельним районним судом м. Миколаєва 07.09.2017 року по справі № 488/1676/17, провадження № 2/488/1248/17 прийнято рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1 000,00 грн. на утримання донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та 1 000,00 грн. на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04.05.2017 року.

Діти мешкають з позивачем, потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, які позивач на даний момент не може забезпечити в повній мірі.

Позивач зазначає, що розмір аліментів у розмірі 1000,00 грн., на кожну дитину на даний час не задовольняє потреби дітей, адже вони потребують більшого догляду і відповідно матеріальних витрат на одяг, продукти харчування, засоби гігієни. Позивачу у разі чого важко оплачувати лікування та відвідування необхідних гуртків для дітей, проїзд до начального закладу старшої доньки, покупка підручників.

Донька - ОСОБА_5 є здобувачем освіти у Миколаївському фаховому коледжі бізнесу і права, 1 рівня акредитації, денного відділення, навчається на контрактній основі.

Також судом встановлено, що з моменту розірвання шлюбу відповідач у відповідності до положень ст.ст. 180, 181, 185 СК України бере активну участь у житті дітей, систематично виплачує аліменти на обох дітей, приймає участь у додаткових витратах на їх розвиток, навчання, задоволення потреб. Як доказ відсутності заборгованості по сплаті аліментів за виконавчими провадженнями №№ 54764089, 5474172 до матеріалів справи приєднано копію листа Центрального ВДВС у м. Миколаєві від 19.10.2023 № 81111.

З огляду на те, що у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач самостійно сплачував більшу суму на кожну дитину, ніж та, яка передбачена рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.09.2017 № 488/1676/17, що підтверджується копіями квитанцій про оплату аліментів у кількості 10 од., наразі відповідач оплачує по 1 416,50 грн., на кожну дитину.

Також, відповідач за домовленістю з позивачкою бере участь в оплаті послуг Миколаївського фахового коледжу бізнесу і права ВНЗ Полтавський університет економіки і торгівлі за навчання старшої доньки, що підтверджується копією квитанції від 09.01.2023 року про здійснення оплати у розмірі 8000,00 грн.

Крім цього, батько приймає участь в оплаті послуг стоматолога для дітей, дарує коштовні подарунки на дні народження, інші свята у вигляді смарт - годинників тощо, за можливості перераховує кошти дітям на їх банківські картки на кишенькові потреби, докази про що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з тексту позовної заяви, підставами для зміни розміру аліментів позивач зазначає наступні фактори: діти потребують значно більших матеріальних коштів; розмір аліментів у сумі 1 000,00 грн. на одну дитину не задовольняє потреби дітей; позивачці важко оплачувати лікування, відвідування необхідних гуртків, покупку підручників; старша донька навчається на контрактній основі; на утриманні у відповідача немає інших осіб і він має змогу платити більше.

Суд звертає увагу, що позивач заявляючи у позові вимогу про зміну розміру аліментів фактично просить суд змінити спосіб їх сплати з твердої грошової суми на частку від доходів відповідача і ухиляється від обов`язку довести підстави для зміни розміру аліментів, хоча має на увазі збільшення їх розміру.

Серед доказів, які приєднано позивачем немає тих, що є підставами для задоволення вимоги про зміну розміру аліментів, зокрема: позивачкою не подано доказів про покращення, погіршення матеріального стану, сімейного стану як платника так і стягувача; не подано доказів про зміну обставин, які змінились після присудження аліментів; не подано доказів щомісячних доходів, як позивача, так і відповідача; не подано доказів погіршення/поліпшення стану здоров`я сторін, дітей; не подано доказів придбання відповідачем нерухомості, автомобіля або інших коштовних речей тощо.

Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника, позивачці належить доводити передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Разом з тим, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, позивачу належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України.

Зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами.

Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Доводи позивача щодо значних витрат на утримання дитини самі по собі без доведення підстав, передбачених статтею 192 СК України, не є підставою для збільшення розміру аліментів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 зазначила, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі, у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Отже, в даному випадку визначений раніше позивачкою та стягнутий судом розмір аліментів підлягав індексації та збільшенню до розміру не меншого, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку самим державним виконавцем.

Відповідач надав до суду підтвердження сплати аліментів із урахуванням положень закону про мінімальний гарантований їх розмір, тому в даному випадку не вбачається підстав для висновку про порушення прав дітей.

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст.182 - 184, 192 СК України.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №372/2393/17.

Суд звертає увагу, що позивачка в порушення вимог ст. 12 ЦПК України не надала суду доказів матеріального стану платника аліментів, розміру його доходу.

Натомість, лише посилалася на те, що обставини, які впливали на розмір аліментів на час їх присудження, змінився, матеріальне становище відповідача на даний час покращилось у зв`язку з тим, що він призваний до лав ЗСУ.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. Разом з цим, відповідач вважає за необхідне надати Суду інформацію про погіршення стану свого здоров`я, що прямо впливає на вирішення даного спору і на доцільність позовних вимог на даний час.

Так, виконуючи бойове завдання, пов`язане з захистом Батьківщини від збройної агресії з боку збройних сил рф, 07.06.2023 року відповідач ОСОБА_2 отримав мінно-вибухову травму, вогнепальне поранення, ураження вух та інші супутні травми. З цього моменту перебуває на лікуванні в умовах стаціонару, амбулаторно, докази приєднані до матеріалів справи.

За висновком військово-лікарської комісії відповідач є непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, довідку № 1725 від 19.07.2023 року.

02.10.2023 року відповідач був направлений на психологічну реабілітацію до ДЗ Центр психологічного здоров`я та реабілітації ветеранів, де проходив лікування до 23.10.2023 року, докази в матеріалах справи.

В подальшому відповідач за станом здоров`я не зможе виконувати бойові завдання, нести службу в лавах ЗСУ, а отже твердження позивача щодо того, що відповідач має постійну роботу, стабільний дохід та має змогу сплачувати аліменти, розмір яких позивач не визначила, є необґрунтованим.

Крім цього, необхідно зазначити, що на утриманні відповідача знаходиться його мати, ОСОБА_6 , яка потребує стороннього догляду, має ряд хронічних захворювань, які з часом впливають на фізичний стан матері відповідача, крім сина у неї нікого з родичів немає, хто б міг допомагати їй фізично та матеріально. З чоловіком розлучена з 1983 року, інших дітей немає. Докази потреби в сторонньому догляді та розміру отримання пенсії за віком ОСОБА_5 , приєднані до матеріалів справи.

Таким чином, позивачка у позовній заяві не навела доказів зміни обставин у порівнянні до тих, які існували на час ухвалення рішення у справі № 488/1676/17, що унеможливлює задоволення даного позову.

Згідно зі ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік наразі прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 грн., що є значно більшою сумою, ніж передбачена рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва про стягнення аліментів від 07.09.2017 року № 488/1676/17.

Наразі розмір аліментів у сумі 1 000,00 грн. на одну дитину є замалим з огляду на інфляцію, зріст споживчих цін на продукти харчування, одяг, побутові речі тощо, на військовий стан, запроваджений в Україні з 22.02.2022, тому для забезпечення дітей відповідач повинен та має змогу на сьогоднішній день сплачувати по одному прожитковому мінімуму на кожну дитину, тому суд вважає, що аліменти повинні бути збільшені до 1 прожиткового мінімуму на кожну дитину по 2 833,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., на підставі звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів які стягуються на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 488/1676/17, провадження № 2/488/1248/17 від 07.09.2017 року з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , запис № 364, орган видачі 4811, дата видачі 25.08.2013 року ) на утримання неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1 000,00 грн., доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1 000,00 грн., щомісяця і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04.05.2017 року.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , запис № 364, орган видачі 4811, дата видачі 25.08.2013 року ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі - 2 833,00 грн., доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі - 2 833,00 грн., щомісяця і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набранням рішенням суду чинності.

Відкликати виконавчий лист виданий Корабельним районним судом м. Миколаєва по цивільній справі № 488/1676/17 на виконання рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.09.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) після погашення заборгованості (у разі її наявності).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073,00 грн.

В частині вимог про зміну способу стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , запис № 364, орган видачі 4811, дата видачі 25.08.2013 року )

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

Суддя: Я.А. Чернявська