Ухвала

19 червня 2023 року

м. Київ

справа № 387/817/21

провадження № 61-8456ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 квітня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування», про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (далі - ТДВ «Експрес страхування»), про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 12 квітня 2021 року сталася ДТП за участю автомобілів марки Jeep Grand Cherokee, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю постановою від 30 квітня 2021 року визнав ОСОБА_1 винним

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 12 КпАП України та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

ТДВ «Експрес страхування» виплатило позивачці страхове відшкодування в розмірі 34 672,57 грн. Проте, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 44 290 грн. Крім того, вона понесла витрати на доставку автомобіля евакуатором на станцію технічного обслуговування

у сумі 800 грн.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, який становить 10 417,43 грн, а також моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своїм рішенням від 08 липня 2022 року (у складі судді Майстер І. П.) позов ОСОБА_2 задовольнив частково .

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 000 грн моральної шкоди та 10 417,43 грн майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Кропивницький апеляційний суд своєю постановою від 13 квітня 2023 року (у складі колегії суддів: Письменного О. А., Дуковського О. Л.,

Дьомич Л. М.) рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2022 року залишив без змін.

05 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду

від 13 квітня 2023 року, в якій заявник просить скасувати постанову апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права

на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю ухвалою від 12 жовтня 2021 року справу № 387/817/21 визнав малозначною та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Предметом позову у цій справі є відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, при цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивачка її визначила у грошовому вимірі. Тобто ціна позову у загальному розмірі становить 30 417,43 грн (10 417,23 грн + 20 000 грн), яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 248 400 грн).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа на підставі вимог закону відноситься

до малозначних і окремого визнання її такою не потребує.

Разом з тим, касаційна скарга містить посилання на те, що дана справа потребує перегляду Верховним Судом на підставі підпункту «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки особа, яка подає касаційну скаргу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

Посилання ОСОБА_1 у касаційній скарзі на підпункт «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, суд не приймає до уваги, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження існування судового рішення при розгляді іншої справи, та встановлених у ньому обставин, які він позбавлений можливості спростувати.

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Європейський суд з прав людини зазначає, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонструвала наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи (рішення у справі «Азюковська проти України», від 09 жовтня 2018 року, заява № 47921/08).

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб,

так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК Українивизначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389,

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування», про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук