БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/101/23
Справа № 753/8729/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2023 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Падун А. М.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу 95669,87 грн. та судового збору в розмірі 2481 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 05.04.2021 стався страховий випадок, до позивача надійшло повідомлення про подію від ОСОБА_2 згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.20.2548837 від 11.08.2020. Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль TOYOTA RAV4- HYBRID д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 95669,87грн, і у відповідності до заяви ОСОБА_2 було перераховано грошові кошти ТОВ «Автосаміт ЛТД», що підтверджується платіжними дорученнями від 16.04.2021 №ЦО024403 та актом виконаних робіт від 23.04.2021№202100831.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Коренюка А. М. від 01.09.2022 відкрито провадження у вказаній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2022 цивільну справу за вказаним позовом на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передано на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.01.2023 дану цивільну справу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передано за підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2023 вказана вище цивільна справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана на розгляд за підсудністю до Березанського міського суду Київської області та надійшла до суду 29.03.2023.

Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О. від 12.04.2023 прийнято до розгляду вказану цивільну справу та її розгляд розпочати спочатку в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні відповідач визнав позов частково, вказав, що дійсно мало місце ДТП, він на мотоциклі в`їхав у автомобіль TOYOTA/RAV4- HYBRID, але незгоден з розміром страхового відшкодування, оскільки на думку ОСОБА_1 сума є великою.

Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, 05.06.2023 через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності (а.с.104).

Враховуючи вказані обставини, думку відповідача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача на підставі ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,судом встановлено наступне.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.1,2 ст.202 ЦК України).

У відповідності до ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно визначення ст.1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст.ст 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. В силу пункту 6 частини 4 наведеної статті одним із видів добровільного страхування є страхування наземного транспорту.

Як встановлено судом та матеріалами справи, 11.08.2020 між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів Програма «Комфорт» №208.20.2548837 (Частина А., «Особливі умови страхування» та Частина Б «Загальні умови страхування»), застрахований транспортний засіб TOYOTA RAV4 HYBRID, строк дії договору з 11.08.2020-10.08.2021; страхова сума 1182740,00 грн.; страховий платіж 25575грн., франшиза 0,25% від страхової суми (п.1,2,4,5,9,10).

У відповідності до п.3 укладено договір добровільного страхування транспортних засобів Програма «Комфорт» Частина Б, предметом - договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим на умовах даного договору транспортного засобу та /або додаткового обладнання.

Як передбачено ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Аналогічні визначення поняття "договір страхування" містяться в ст.979 ЦК України.

Договір страхування укладається в письмовій формі, а також може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката)(ст.981,ч.2ст.18 Закону України «Про страхування»).

За визначенням ст.8 Закону України "Про страхування" страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з пунктами 3.2-3.3,3.3.2 укладеного договору добровільного страхування наземних транспортних засобів Програма «Комфорт» Частина Б страховий ризик - певна подія, на випадок настання якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості; страховим випадком є подія яка відбулася під час дії договору страхування та у місці дії договору, з настанням якої за умови виконання страхувальником всіх умов договору виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування в межах страхової суми, а саме пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу та або додаткового обладнання внаслідок настання однієї або декількох подій; дорожньо - транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої завдані матеріальні збитки: зіткнення транспортних засобів під час руху хоча б одного з них; зіткнення транспортного засобу під час руху з рухомими і не рухомими об`єктами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постановиГолосіївського районного суду міста Києва від 14.06.2021 року у справі №752/10138/21, копія якої є в матеріалах справи, 05.04.2021 о 20 годині 30 хвилин гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «YAKOMOTO HT 250t-3» д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві на перехресті М.Максимовича та вул. С. Колоса не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA RAV4 HYBRID д.н.з НОМЕР_1 , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Постановою Київського апеляційного суду від 26.11.2021, вказану вище постанову від 14.06.2021, залишено без змін.

Відповідно до п.3ч.1ст.988 ЦК страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За змістом п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" до обов`язків страховика, зокрема, належить при настанні страхового випадку у передбачений договором строк виплата страхового відшкодування, яке частиною 16 статті 9 даного Закону визначено як страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно з ч.1ст.25 Закону України «Про страхування», виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні приписи містяться в ч.1,2 ст.990 ЦК України, згідно яких страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

За умовами пункту 8.4.3 укладеного договору добровільного страхування наземних транспортних засобів Програма «Комфорт» Частина Б у разі настання страхового випадку (ДТП) страхувальник зобов`язаний протягом 2 робочих днів вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.

Так, страхувальник гр. ОСОБА_2 06.04.2021 звернувся до позивача з повідомленням про подію, яка сталася 05.04.2021 та заявою на виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.34-35).

Відповідно до пункту 8.4.4 договору страхувальник зобов`язаний протягом 15 робочих днів з дати, коли надано останній з усіх необхідних документів та сплачено всі страхові платежі, скласти страховий акт з прийняттям рішення про виплату страхового відшкодування .

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Як встановлено судом за матеріалами справи, відповідно рахунку - фактури № від 15.04.2021 складеного ТОВ «Автосаміт ЛТД», копія якого наявна в матеріалах справи, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA RAV4 HYBRID д.н.з НОМЕР_1 визначена у розмірі 98626,72 грн. (а.с.30).

У зв`язку настання страхового випадку, позивачем згідно умов договору, складено страховий акт №3.21.1307-1 від 16.04.2021 та розрахунок страхового відшкодування, копії яких є в матеріалах справи (а.с.35).

Згідно вказаного страхового акту №3.21.1307-1 від 16.04.2021 та розрахунку до нього, вартість матеріального збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу TOYOTA RAV4 HYBRID д.н.з НОМЕР_1 визначена в сумі 98626,72 грн. та дорівнює визначеній у вказаному рахунку-фактурі № від 15.04.2021 вартості запчастин та відновлювального ремонту автомобіля. Вказано розпорядження про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 95669,87 грн. (98626,72грн-2956,85 грн. (франшизи)) згідно Договору страхування № 208.20.2548837 від 11.08.2020 (а.с.30,35).

У відповідності до вказаного страхового акту сума страхового відшкодування в розмірі 95669,87грн. була перерахована безпосередньому виконавцю відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA RAV4 HYBRID д.н.з НОМЕР_3 ТОВ «Автосаміт ЛТД», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 16.04.2021 № ЦО02403 на суму 95669,87 грн.

Заперечень документально підтверджених щодо факту та розміру здійсненої позивачем виплати страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №20820.2548837 від 11.08.2020 відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується виконання ТДВ «Експрес Страхування умов» договору №208.20.2548837 від 11.08.2020., виплати страхового відшкодування в розмірі 95669,87грн грн. у зв`язку із настанням страхового випадку страхувальнику шляхом перерахування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу марки TOYOTA RAV4 HYBRID д.н.з НОМЕР_1 , на розрахунковий рахунок ТОВ «Автосаміт ЛТД», яким здійснювався відновлювальний ремонт транспортного засобу.

Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту.

Водночас, як зазначено в прийнятих за результатами перегляду справ даної категорії постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, наявність рахунку фактури № від 15.04.2021 та платіжного доручення № ЦО02403 від 16.04.2021 року є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1ст.1187 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2ст.1187 ЦК України).

Згідно з ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п.1ч.1ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.06.2021, залишеної без змін постановою Київського апеляційного суду від 26.11.2021, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушеннь передбачених ст.124,ч.1ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Вина особи ОСОБА_1 , яка керувала під час скоєння ДТП транспортним засобом мотоциклом марки «YAKOMOTO HT 205T-3» д.н.з. НОМЕР_2 встановлена у судовому порядку.

За приписами ч.1ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки; збитків та їх розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Станом на дату вчинення ДТП 05.04.2021 року цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу мотоциклом марки «YAKOMOTO HT 205T-3» д.н.з. НОМЕР_2 водій якого гр. ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ, що наявний у матеріалах справи, а тому, відповідач несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованому транспортному засобу марки TOYOTA RAV4 HYBRID д.н.з НОМЕР_1 .

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З огляду на вищевикладене, до Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах виплаченої суми перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за заподіяну ДТП шкоду.

Суд зазначає, що спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Виходячи з наведеного страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

При цьому, як зазначено в постанові ВП ВС, помилковим є ототожнення права вимоги, визначене статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України, із правом вимоги (регресу), визначеного статтею 1191 ЦК України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес.

Так, на відміну від суброгації у страхових відносинах, де, як вже зазначено вище, право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.

В цілому, як за змістом статті 1191 так і за змістом статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування», йдеться про виконання обов`язку боржника перед потерпілим третьою особою. Водночас ці норми встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні.

Так, суброгація регулюється статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України, а регрес - статтею 1191 ЦК України: при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика; при регресі - право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.

У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, що відшкодувала шкоду потерпілому, виникає в порядку статті 1191 ЦК України. У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку щодо відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст.599 ЦК).

Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно, в той час як позивачем одночасно застосовано до спірних правовідносин приписи ст. 1191 ЦК України, згідно якої у деліктному зобов`язанні виникає право вимоги до винної особи у особи, що відшкодувала шкоду потерпілому, і ст. 993 ЦК позаяк, виникає в порядку статті 1191 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку суброгації в сумі 95669,87грн. задоволенню підлягають як підставні та обґрунтовані.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 УПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положенням ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження інших понесених позивачем судових витрат, крім сплаченого судового збору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12-13, 79-81, 89, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 22 () страхове відшкодування в розмірі 95 669 (дев`яносто п`ять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 22 () судові витрати в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 15.06.2023.

Суддя І. О. Капшученко