Головуючий у суді першої інстанції: Янченко А.В.
У Х В А Л А

23 червня 2023 року місто Київ

справа №3697366/22

провадження№22-ц/824/8122/2023

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку 27 березня 2023 року подав апеляційну скаргу, в порядку ст.355 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 березня 2023 року з Києво-Святошинського районного суду Київської області витребувана цивільна справа №369/7366/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

13 квітня 2023 року з Києво-Святошинського районного суду Київської області до Київського апеляційного суду надійшла цивільна справа №369/7366/22.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 8 травня 2023 року, апеляційну скаргу залишено без руху, а особі, яка її подала надано строк для усунення недоліків, - сплати судового збору, подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 8 травня 2023 року ОСОБА_1 подав 31 травня 2023 року через засоби поштового зв`язку заяву про усунення недоліків, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду. Крім того зауважив, що у поданій апеляційній скарзі він навів чіткі аргументи незаконності та необґрунтованість оскаржуваного рішення, неповноти та неправильності встановлення обставин.

В обґрунтування причин пропуску строку зазначає, що його не було повідомлено про розгляд справи. Суд розглянув справу за його відсутності. Копію рішення він отримав 20 березня 2023 року в приміщенні суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28 жовтня 2022 року Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Справа розглянута за відсутності сторін.

2 листопада 2022 року копія рішення направлена Києво-Святошинським районним судом Київської області на поштову адресу відповідача ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / (а.с.42). Разом з тим, матеріли справи не містить доказів (зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення) отримання відповідачем копії оскаржуваного рішення.

Копію рішення відповідач ОСОБА_1 отримав 20 березня 2023 року в приміщенні суду, що підтверджується розпискою, яка долучена до матеріалів справи ( а.с. 44).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції через засоби поштового зв`язку 27 березня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст. 354 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ст.2, ст. 17 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Враховуючи наведене суд вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, а тому такий підлягає поновленню.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 не сплатив судовий збір. У своїй заяві посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ст. 5 Закону України " Про судовий збір", як учасник бойових дій. Крім цього зауважив про те, що на підставі п. 3 ст. 5 Закону України " Про судовий збір" за подання позову про стягнення аліментів взагалі не сплачується.

Київський апеляційний суд не приймає вказані доводи, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір".

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено пільги щодо сплати судового збору. Відповідно до пункту 13 частини 1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір", учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Водночас ця норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їхнього життєзабезпечення та членів їхніх сімей встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Статтею 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їхнім соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг, наданих учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 цього Закону.

Отже, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу. Але статус учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів.

У постанові від 12 лютого 2020 року (справа №545/1149/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" необхідно враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Суд вказав, що пункт 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надає учасникам бойових дій пільги щодо першочергового відведення земельних ділянок лише для двох видів землекористування як підстави набуття права власності на земельні ділянки, а саме для індивідуального житлового будівництва, а також для садівництва і городництва.

Предметом позову у даній справі є стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Оскільки ОСОБА_1 є відповідачем у справі, у межах цієї справи ним не заявлено позовних вимог, пов`язаних з порушенням його прав, а тому він не звільнений від сплати судового збору в силу вимог закону.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору апелянт не вказав.

Крім цього, відповідно до п.3 ч. ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за просточення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи наведену норму закону, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України " Про судовий збір" за подання позову про стягнення аліментів судовий збір взагалі не сплачується,- є вірним, але зазначене стосується лише позивача. Оскільки в даному випадку ОСОБА_1 є відповідачем у справі, а позов про стягнення аліментів на утримання дитини, поданий ОСОБА_2 , то він, як відповідач має сплачувати судовий збір.

За таких обставин наявні підстави для продовження строку для усунення недоліків, визначених ухвалою Київського апеляційного суду від 8 травня 2023 року, в частині сплати судового збору в розмірі 1488,60 грн..

Частиною 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - продовжити строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідно роз`яснити ОСОБА_1 наступне.

Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини наголошує, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Георгел і ГеоргетаСтоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року) судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Таким чином, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, в якому навести доводи, та подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без руху, продовжити строк для усунення недоліків визначених ухвалою Київського апеляційного суду від 8 травня 2023 року, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліку, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна