Справа № 274/4939/22 Провадження № 2/0274/311/23 РІШЕННЯ
06.06.2023 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,
представника позивача - адвоката Поліщук Ю.В.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача - адвоката Мусевич А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
І. Короткий зміст позовних вимог
В обґрунтування вимог вказав, що 26.02.2022 близько 15:00 год. в АДРЕСА_1 між ним та мешканцем будинку ОСОБА_2 стався конфлікт. Підставою виникнення конфлікту стало те, що ОСОБА_2 переховував в себе ключі від підвального приміщення, яке слугувало сховищем під час тривоги, внаслідок чого мешканці будинку не могли потрапити в укриття під час повітряної тривоги. Своїми діями ОСОБА_2 наразив на небезпеку мешканців будинку в результаті чого вони звернулися до позивача, як до Голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченківський-20/1» з проханням вирішити дану ситуацію. Він звернувся до ОСОБА_2 з вимогою повернути ключі, на що відповідач почав виражатись нецензурною лайкою в його адресу, штовхати та шарпати мене за одяг.В результаті удару, отриманого від ОСОБА_2 він впав на землю та з його кишені випав телефон марки Samsung Galaxy S2, який він нещодавно придбав. Відповідач побачив випавший телефон, підійняв його та зі всієї сили кинув його об тротуарну плитку, що підтверджується відеозаписом з вуличної камери відеоспостереження за 26.02.2022.
Вищевказані неправомірні дії ОСОБА_2 здійснював в присутності його неповнолітнього сина-інваліда ОСОБА_3 та свідків-сусідів, зокрема ОСОБА_4 .
Внаслідок неправомірних дій відповідача, мій телефон Samsung Galaxy S2 було повністю знищено, чим завдано йому матеріальної шкоди в розмірі 16 879,00 грн.
Того ж дня, 26.02.2022 він звернувся з заявою до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області щодо неправомірних дій відповідача. У черговій частині відділку йому повідомили, що не реєструють такого виду заяв, шскільки наразі надскладна воєнна ситуація та запропонували звернутися через декілька місяців після стабілізації ситуації.
В період з лютого по травень 2022 він звертався до відповідача з вимогами відшкодувати заподіяну ним шкоду, на що він то погоджувався, то відмовлявся.
Розуміючи безнадійність ситуації, 05.05.2022 він звернувся до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області з заявою про вчинене правопорушення, шо підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №5801 про прийняття і реєстрацію заяви(повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.
19.05.2022 ОСОБА_1 отримав довідку про результати розгляду заяви від 05.05.2022. Із змісту довідки вбачається, що відповідачем надано пояснення, згідно яких ОСОБА_2 пояснив, що 26.02.2022 близько 15:00 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 розпочав з ним словесний конфлікт, ОСОБА_2 під впливом емоцій відповів нецензурною лайкою та почав шарпати ОСОБА_1 за одяг. Крім того, в супровідному листі за вих.№ 3338/203/04-2022 від 18.05.2022 зазначено, що в даному випадку немає достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР так як в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки кримінального правопорушення, а має місце склад адміністративного правопорушення, тому ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, про що складено відповідний адміністративний протокол та направлено матеріали до Бердичівського міськрайонного суду.
03.06.2022 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області було винесено постанову, якою провадження відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, тобто з нереабілітуючих підстав. Тобто, суд не встановив відсутність в діях відповідача складу адміністративного правопорушення.
Своїми неправомірними діями ОСОБА_2 завдав ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі вартості телефона Samsung Galaxy S2 у розмірі 16 879,00 грн., який внаслідок удару був повністю знищений. Також неправомірними діями відповідача завдано і моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болі та стражданнях, які йому довелося пережити. Враховуючи характер страждань, розмір завданої моральної шкоди він оцінює в розмірі 10 000,00 грн.
Оскільки до сьогоднішнього дня матеріальна та моральна шкода відповідачем так і не відшкодовані позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 21.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 06.02.2023 відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви з підстав, наведених у ній.
Додатково позивач пояснив, що у ході конфлікту з відповідачем, який відбувся 26.02.2022, під час шарпання відповідачем за одяг позивача, у останнього випав мобільний телефон. В подальшому, відповідач підняв його та поклав до багажника своєї машини. По завершенню конфлікту між сторонами на прохання сусіда ОСОБА_5 віддати позивачу мобільний телефон, відповідач кинув його об землю. Відповідач добровільно не відшкодував заподіяну ним шкоду. Відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП. В подальшому, Бердичівським міськрайонним судом провадження відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Такими діями відповідач завдав йому моральної шкоди, яка полягає у тому, що він зазнав приниження, був позбавлений можливості контактувати з рідними, іншими співвласниками будинку, оскільки є головою ОСББ - не міг бути на зв`язку.
Представник позивача в доповнення звернула увагу, що протягом розгляду справи відповідач неодноразово змінював покази, зокрема, до моменту дослідження відеодоказу стверджував, що не піднімав і не кидав телефон, а вже після перегляду дав покази, що кинув у позивача тормозну колодку з метою самозахисту. Вважає, що вказані покази відповідача не заслуговуюють на увагу, оскільки суперечать показам свідка ОСОБА_4 , згідно яких відповідач кидає телефон на проїжджу частину., що також підтверджено долученим відеозаписом.
Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав їх недоведеності та безпідставності.
Представник відповідача додатково вказала, що у матеріалах про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не вказано про наявність матеріальної шкоди, а лише відображено, що відповідач вчинив хуліганські дії. Окрім того, вважає неналежним доказом відео з камер відеонагляду, з огляду на те, що на одному із відеофайлів на проміжку часу 18:40:42, 18:40:57 втрачено декілька секунд, що на переконання представника відповідача свідчить про втручання у відеодоказ. В доповнення вказує, що на досліджених відеофайлах не зрозуміло який предмет був у відповідача в руках. Просила взяти до уваги покази відповідача, що він викинув з автомобіля резинову колодку, враховуючи, що останній займається ремонтом автомобілів.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що відповідно до постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.06.2022, 26.02.2022 о 15 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 у громадському місці, на території загального користування умисно вчинив конфлікт з громадянином ОСОБА_6 , під час якого висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, шарпав за одяг, чим вчинив дрібне хуліганство.
Таким чином своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
За результатами розгляду справи, 03.06.2022 Бердичівським міськрайонним судом винесено постанову, відповідно до якої провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні відповідач допитаний як свідок пояснив, що між ним і позивачем 26.02.2022 відбулася спочатку словесна перепалка, в ході якої позивач ображав нецензурними словами відповідача. В подальшому виникла штовханина, хто перший почав не пам`ятає. На запитання чи піднімав телефон, чи брав його з багажника свого автомобіля відповів, що не пам`ятає. Зазначив, що телефон в той день не бачив і не розбивав. До поліції не звертався. З приводу телефона позивач з ним не спілкувався. Відомо, що позивач писав смс-повідомлення з приводу телефона його дружині, про які дізнався пізніше.
Свідок ОСОБА_7 , яка є сусідкою сторін, пояснила, що в той день, 26.02.2022, вона з мамою і друзями вийшла у двір і побачила конфлікт між сторонами. Бачила лише завершення конфлікту. Дружина відповідача сиділа на землі, багажник автомобіля був відкритий. На наступний день у коридорі зустрілась з позивачем і той сказав, що відповідач побив йому телефон.
Свідок ОСОБА_8 , сусідка сторні, пояснила, що 26.02.2022 вийшла на вулицю, бачила, що позивач стояв із сином, був відповідач, дружина відповідача сиділа на землі. Подію як був розбитий телефон не бачила. Шарпанини також не бачила. Коли вона вийшла конфлікт вже був припинений. Чула, що відповідач побив телефон позивача. Десь через місяць позивач їй сказав, що відповідач побив йому телефон.
У судовому засіданні було досліджено відеозапис із камер відеонагляду, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .
З досліджених відеозаписів з камер відеонагляду зафіксовано події 26.02.2022 між позивачем та відповідачем. На відеофайлі 493064 vyizd на проміжку часу 18:35:11 вбачається, що випав, телефон, а відповідач на проміжку часу 18:35:54 підіймє його, починаючи з 18:37:31 видно, що летить предмет на проїжджу частину, а позивач йде і підіймає його та, весь час тримаючи в руці, заходить у двір, на відео чітко видно, що це телефон.
На відеофайлі 493067 dvir prava на проміжку часу 18:37:29 зображено, що відповідач дістає із багажника автомобіля предмет і кидає його.
По завершенню дослідження відеозапису відповідач за клопотанням представника позивача був повторно допитаний як свідок. Відповідач пояснив, що після перегляду відеозапису згадав події. Зазначив, що в ході шарпанини міг випасти його телефон, а потім ствердно відповів, що випав його телефон. Перед тим, як випав телефон, останній був у його кармані куртки. Потім, він поклав свій телефон у багажник автомобіля. А з багажника автомобіля він кидав автомобільну колодку. З вимогою повернути телефон до нього ніхто не звертався. На запитання чи знає дружина як виглядає його телефон, відповів, що знає, але в той день могла і не бачити.
В судовому засіданні повторно допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , оскільки згідно акту про технічний збій в ході фіксування судового засідання від 07.03.2023 виявлено, що в проміжку часу з 11:11 по 13:01 звукозапис судового засідання не зберігся.
Допитана у судовому засіданні 06.06.2023 свідок ОСОБА_9 , яка є дружиною відповідача, пояснила, що 26.02.2022 відбулася сварка між сторонами, а потім бійка. Сусід ОСОБА_5 застосував балончик з газом, і рідина попала їй на обличчя, події пам`ятає нечітко. Як розбився телефон не бачила. Як випадав телефон теж не бачила. Можливо відповідач щось і кидав. Чоловік займається ремонтом автомобілів, завжди перевозить деталі в автомобілі. Після конфлікту позивач почав їй писати повідомлення, щоб повернули йому кошти за розбитий телефон. Вона відповідала, що купить телефон з тією метою щоб позивач її більше не турбував.
Свідок ОСОБА_4 , який є сусідом сторін, у судовому засіданні 06.06.2023 пояснив, що 26.02.2022 відбувся конфлікт між сторонами, сторони спочатку сварились, з тих підстав, що відповідач переховав ключі від підвалу, куди мешканці будинку ходили під час сигналу повітряної тривоги. Потім між позивачем та відповідачем відбулась шарпанина. Дружина відповідача була біля їх з відповідачем автомобіля. Щоб попередити конфлікт він застосував балончик. Далі відповідач бере брущатку і б`є по голові позивача. Під час шарпанини, яка відбувалася перед машиною відповідача, у позивача випадає телефон, який в подальшому опинився у багажнику автомобіля відповідача. Телефон був цілий, коли випав з кишені на землю. По завершенню конфлікта позивач сказав, щоб йому віддали телефон і він піде. Свідок підійшов до відповідача і сказав, щоб той віддав телефон, а відповідач розмахнувся кинув його на дорогу через огорожу.
ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК Україниобґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). А відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини.
Судом встановлено, що відповідно до постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.06.2022 ОСОБА_2 26.02.2022 о 15 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 у громадському місці, на території загального користування умисно вчинив конфлікт з громадянином ОСОБА_6 , під час якого висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, шарпав за одяг, чим вчинив дрібне хуліганство.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
За результатами розгляду справи, 03.06.2022 Бердичівським міськрайонним судом винесено постанову, відповідно до якої провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито за у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Вищевказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.
Відповідно до ч.4-6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законно сили,є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності,. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження, постанова про закриття справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності є доказом, який повинен досліджуватись та оцінюватися судом у цивільній справі, у порядку передбаченому ЦПК України.

Факт пошкодження мобільного телефона позивача відповідачем було підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків, відеозаписом з камер відеонагляду, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Факт непридатності до подальшого використання мобільного телефона підтверджено наданим позивачем актом діагностування пристрою № НФНФ-000136 від 27.10.2022, виданим Товариством з обмеженою відповідальність «Байт Компані», згідно з яким вартість ремонту телефона Samsung Galaxy S20FE становить 18948 грн, а розмір завданих збитків - фіскальним чеком ТОВ «Дієса» від 9.11.2021, згідно з яким вартість смартфона марки Samsung Galaxy S20FE становить 16879 грн.

Твердження представника відповідача про відсутність заявлення позивачем матеріальної шкоди у виді розбитого телефону на момент складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача, спростовується наявними в матеріалах адміністративної справи, яку долучено за клопотанням самого ж представника відповідача, поясненнями позивача від 05.05.2022, у яких, зокрема, зазначено, що відповідач побив його телефон; та наявним у матеріалах адміністративної справи чеком на телефон.

Посилання представника відповідача, щодо наявності ознак втручання у відеозаписи з огляду на те, що на проміжках часу 18:40:42, 18:40:57 втрачено декілька секунд, суд не приймає до уваги, з огляду на те, що питання щодо автентичності відеозапису та відсутності у ньому монтажу вирішується шляхом призначення судової експертизи, чого відповідачем та його представником не було заявлено протягом усього розгляду справи.

Окрім того, суд звертає увагу, що події на які посилається позивач, відбулися раніше вказаного вище відповідачем часу, де на думку представника відповідача відбулося втручання.

Іншим твердженням представника відповідача, суд не надає оцінку, як таким, що не мають правового значення для питання цього розгляду.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду зроблені, зокрема у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 про необхідність застосування категорій стандартів доказування, у яких Верховний Суд зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Таким чином позивачем доведено наявність збитків, розмір понесених збитків, (шкоди), а також існування причинного зв`язку між шкодою, завданою позивачу, і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, як на підставу для задоволення позову, в частині відшкодування матеріальної шкоди, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, суд прийшов до висновку про задоволення вимог в частині стягнення 16879,00 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України). Справедливістю є оптимальний баланс інтересів осіб, з урахуванням засад розумності і добросовісності.

Справедливість механізму відшкодування моральної шкоди передбачає надання права на застосування зазначеного способу захисту цивільних прав і інтересів у випадках, коли з огляду на суть порушених немайнових прав застосування всіх інших засобів юридичного впливу не забезпечує мінімізації завданих особі немайнових витрат ефективніше, ніж таке відшкодування моральної шкоди.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Моральна шкода полягає фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ураховуючи наведене, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач безсумнівно зазнав моральних страждань, зумовлених емоційними переживаннями в результаті пошкодженого телефона внаслідок дій відповідача. Разом з тим у позасудовому порядку будь-якого відшкодування позивач не отримав та вимушений був тривалий час чекати на відновлення своїх порушених прав, в тому числі в судовому порядку.

Враховуючи глибину та тривалість душевних страждань позивача, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 698,03 грн.

Керуючись ст. ст. 259,263-265,268,272,273,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16879,00 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 698,03 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 12.06.2023.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА