Номер провадження: 22-ц/813/8033/23
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Шенцевої О.П. 14 вересня 2023 року у м. Одеса, -

встановила:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що з 1998 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках та проживала однією сім`єю із ОСОБА_4 , який після оголошення воєнного стану був призваний на військову службу. Після отримання поранення ОСОБА_4 висловив бажання зареєструвати шлюб із заявницею, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. У зв`язку із викладеним, ОСОБА_1 просила встановити факт її проживання разом із ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2023 року провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу було закрито. Роз`яснено заявнику про можливість звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу пов`язано не тільки зі встановленням певного соціально-правового статусу для виплат після смерті чоловіка, а і для реалізації інших цивільно-правових прав ОСОБА_1 , пов`язаних з утриманням та доглядом місця поховання ОСОБА_4 , та пов`язаних з майном, яке було придбано за час спільного проживання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства оборони України зазначає, що вимоги ОСОБА_1 були пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками. Відповідно, за своїм предметом такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами апелянта з державою, а отже, не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Сторони про розгляд справи на 21 листопада 2023 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились, однак у зв`язку із оголошенням під час судового засідання «повітряної тривоги» у м. Одесі, подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 зазначала, що з 1998 року вона проживала по АДРЕСА_1 , однією сім`єю разом з ОСОБА_4 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. 25 лютого 2022 року її співмешканець ОСОБА_4 був призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_1 . Під час несення служби 29 квітня 2023 року отримав бойове поранення, що в подальшому призвело до смерті.

ОСОБА_1 посилалась у заяві на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне їй для встановлення певного соціально-правового статусу для отримання виплат після смерті цивільного чоловіка.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заявниці пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з наступних підстав.

Згідно ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у п.п. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч.1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Міністерство оборони України як спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, яку може мати на меті отримати ОСОБА_1 , у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежовувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа полягає у розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктивний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення ст. 1 ЦК України. За змістом частини першої ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Таким чином вимоги заявниці, пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнав недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Верховний суд у вказаній постанові дійшов висновку, що вимоги жінки про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з чоловіком, який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії Російської Федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у даній справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, роз`яснивши позивачу про можливість звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу пов`язано не тільки зі встановленням певного соціально-правового статусу для виплат після смерті чоловіка, а і для реалізації інших цивільно-правових прав ОСОБА_1 , пов`язаних з утриманням та доглядом місця поховання ОСОБА_4 , та пов`язаних з майном, яке було придбано за час спільного проживання, - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки безпосередньо у заяві про встановлення факту ОСОБА_1 зазначено, що встановлення такого факту необхідно їй виключно для отримання грошової допомоги, соціальних пільг та компенсації витрат після смерті чоловіка.

Доводи про те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідно ОСОБА_1 для реалізації інших її цивільно-правових прав, були викладені заявником у апеляційній скарзі та відповіді на відзив на заяву про встановлення факту, однак колегія суддів зазначає, що згідно ч. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2023 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 14 грудня 2023 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе