ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/2193/23 Справа № 705/5243/23
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
УХВАЛА

22 грудня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в особі судді Бородійчука В.Г., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2023 до досягнення ним повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1073грн. 60коп.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за місяць.

На зазначене судове ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Супровідним листом № 705/5243/23/20454/2022 від 12 грудня 2023 року матеріали цивільної справи № 705/5243/23 витребувано із суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

18 грудня 2022 року матеріали цивільної справи № 705/5243/23 надійшли до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення. В обґрунтування вимог клопотання апелянт посилається на те, що судовий збір оплатити не може, оскільки не знає реквізитів та знаходиться в місці, де неможливо це зробити.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 ЦПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору з урахуванням наданих доказів, суд не вбачає достатніх підстав для його задоволення, в зв`язку з тим, що апелянтом не доведено підстав, які б поза розумним сумнівом вказували на неможливість сплати ним судового збору.

З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку підстав для відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 немає, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового необхідно відмовити.

Підстав, зазначених у ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, для відстрочення та звільнення належних до оплати витрат, пов`язаних з розглядом справи, немає.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На підставі викладеного вище, апелянту відповідно до вимог ст.ст.185, 357 ЦПК України, необхідно надати строк для оплати судового збору в сумі 1610,40 грн. = 1073, 60 грн. * 150%, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити 1610,40грн. за подання апеляційної скарги та надати апеляційному суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

Оплату судового збору в розмірі 1610,40 грн. необхідно провести на такий рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тг м.Черкаси/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0023759

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Черкаського апеляційного суду.

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу, тобто апеляційна скарга повинна бути залишена без руху і апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для сплати судового збору в сумі 1610,40 грн.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,- залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

Роз`яснити апелянту, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Бородійчук