У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Іванов А.П., за участю секретаря судового засідання Бота О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Кухти Ольги Василівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення до будинку,-

встановив:

Адвокат Кухта О.В., яка діє як представник ОСОБА_1 , звернулася в суд із заявою про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень, які ОСОБА_1 поніс у зв`язку з розглядом цивільної справи № 308/15164/21 в Ужгородському міськрайонному суді.

У заяві вказує, що рішенням суду від 30.05.2023 року позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати підлягають розподілу та компенсації позивачу за рахунок відповідача.

На підтвердження доводів заяви, адвокат Кухта О.В. додала: договір про надання правничої допомоги від 02.09.2021 року, додаткову угоду №1 до вказаного Договору, банківську квитанцію про оплату гонорару адвокату у розмірі 15000 гривень від 31.05.2023, детальний опис робіт (наданих послуг), складений станом на 30.05.2023.

09.06.2023 року адвокат Демченко Т.С., яка представляє інтереси ОСОБА_2 подала до суду заперечення на вищевказану заяву. Вказала, що сторона відповідача заперечує щодо стягнення суми в розмірі 15000 гривень за понесені витрати на правничу допомогу, вважає таку заяву безпідставною та необґрунтованою.

Також зазначила, що першою заявою по суті представником позивача не було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а також до закінчення судових дебатів не було зроблено відповідну заяву про подачу відповідних доказів для стягнення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, як того вимагають ч. 1.2 ст. 134 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, підстав для стягнення судових витрат на правничу допомогу немає.

У судовому засіданні адвокат Кухта О.В. підтримала подану заяву про стягнення понесених позивачем судових витрат, просила суд таку задовольнити.

Представник відповідача Демченко Т.С. просила суд відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, підтримала подані письмові заперечення.

Заслухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи в межах поданої заяви, а також долучені до такої докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу(ч. 3ст. 246 ЦПК України).

Аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Також Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати не відбувалися. У зазначеній справі суд касаційної інстанції не виявив у матеріалах справи заяви про намір сторони подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, а також встановив факт порушення порядку та строків для подання відповідних доказів, у зв`язку з чим відмовив у стягненні відшкодування цих витрат.

У постанові від 20 травня 2020 року у справі № 643/3720/15-ц (провадження № 61-18762св19) Верховний Суд зазначив про помилковість висновку суду апеляційної інстанції про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, оскільки в матеріалах справи бракувало попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які заявник поніс і які очікував понести у зв`язку з розглядом справи, особа не просила про відшкодування судових витрат до закінчення судових дебатів та не подавала заяви про намір подати докази на підтвердження судових витрат після ухвалення судового рішення.

Для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат (постанова Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 161/7163/20 (провадження № 61-4004св21)).

Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

30.05.2023 рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/15164/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, вирішено: «Вселити ОСОБА_1 до будинку АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від будинку АДРЕСА_1 .»

Судом встановлено, що судове засідання 30 травня 2023 у справі № 308/15164/21 проводилось за участю сторін: представника позивача Кухти О.В., відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 ..

Разом з тим, під час розгляду справи в суді ні позивач, ні його представник - адвокат Кухта О.В. до закінчення судових дебатів доказів на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу адвоката Кухта О.В. та попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які позивач поніс чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи, не подали, як і представник позивача не зробив заяву до закінчення судових дебатів про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а тому суд вважає за необхідне залишити без задоволення заяву адвоката Кухта О.В. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Кухти Ольги Василівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення до будинкувідмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов