ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9097/23 Справа № 199/3288/21 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Барильської А.П., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсними патентів на промислові зразки, зобов`язання вчинити певні дії (суддя першої інстанції Руденко В.В.)

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТБОКС» про припинення порушення прав інтелектуальної власності, заборону вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсними патентів на промислові зразки, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати недійсним повністю патент України № 36373 від 26.02.2018 року на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «ДЕРЕВ`ЯНА МАПА СВІТУ» за заявкою s201702044, власником якого є ОСОБА_3 ; зобов`язати державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності», правонаступником якого є державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості про визнання недійсними вищевказаних патентів України № 36373 від 26.02.2018 на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «ДЕРЕВ`ЯНА МАПА СВІТУ» за заявкою s201702044, власником якого є ОСОБА_3 та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»; визнати недійсним повністю патент України № 39373 від 27.05.2019 року на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ» за заявкою s201900470, власником то є ОСОБА_3 ; зобов`язати державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру патентів України на вислові зразки відомості про визнання недійсним патенту України № 39373 від 27.05.2019 року на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ» за заявкою s201900470, власником якого є ОСОБА_3 та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»; визнати недійсним повністю патент України №39695 від 10.07.2019 року на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ» З ПІДСВІЧУВАННЯМ» за заявкою 201900863, власником якого є ОСОБА_3 ; зобов`язати державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру патентів України на вислові зразки відомості про визнання недійсним патенту України № 39695 від 10.07.2019 року на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ» З ПІДСВІЧУВАННЯМ» за заявкою s201900863, власником якого є ОСОБА_3 ) та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»; стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТБОКС» про припинення порушення прав інтелектуальної власності, заборону вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання недійсним патентів на промислові зразки, зобов`язання вчинити певні дії та об`єднано їх в одне провадження.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТБОКС» про припинення порушення прав інтелектуальної власності, заборону вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського райнного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсними патентів на промислові зразки, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано недійсними повністю:

- патент України № 36373 від 26.02.2018 року на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «ДЕРЕВ`ЯНА МАПА СВІТУ» за заявкою s201702044,

- патент України № НОМЕР_1 від 27.05.2019 року на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ» за заявкою s201900470,

- патент України № НОМЕР_2 від 10.07.2019 року на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ» З ПІДСВІЧУВАННЯМ» за заявкою s201900863,

власником яких є ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з вартості проведення експертизи в розмірі 30000 грн., судового збору в розмірі 2724 грн., а всього 32724 гривні.

Із вказаним рішенням суду не погодились ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та через своїх представників подали апеляційній скарги, вважають, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не в повному обсязі встановлено обставини, які мають значення для справи.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , мотивує скаргу тим, що відмова у решті позовних вимог ОСОБА_1 позбавляє його інструментів щодо виконання рішення, унеможливлює ефективний захист прав, свобод та законних інтересів позивача.

Вказує на те, що за наслідками визнання патентів недісними УКРНОІВІ зобов`язаний внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки щодо визнання цих патентів недійсними.

ОСОБА_2 просив рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду від 31 серпня 2023 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повоному обсязі.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 його представник ОСОБА_4 зазначив, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо наявності підстав для прийняття до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну заяву ОСОБА_1 .. Об`єднання позовів призвело до ускладнення процесу розгляду та вирішення спору, не сприяло процесуальній економії часу та швидкому розгляду справи. У первісному та зустрічному позовні різний суб`єктивний склад.

Наголошує на тому, що позивачем під час розгляду справи не було надано оригінали електронних доказів на які посилається у протоколі огляду та фіксації змісту веб-сторінок адвокатом Садиленко О.Л. від 02.06.2021 року, така інформація не була перенесена на електронний носій та не було долучено до матеріалів справи.

Вказує, що судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у проведенні додаткової експертизи.

Зазначає, що експертиза була проведена з порушенням законодавства про охорону промислових зразків, дослідницька частина висновку експерта за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності № 87-01 від 22.09.2021 року містить необґрунтовані та неправильні твердження.

ОСОБА_4 просив рішення Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в якому він вказує, що суд першої інстанції правомірно ухвалив рішення прийняти зустрічний позов про визнання недійсним патентів та промислові зразки та зобов`язання вчинити певні дії. Також зазначив, що при проведенні експертизи об`єктів інтелектуальної власності судовим експертом досліджувались зображення виробів, що містяться у матеріалах справи та які є їх матеріальними відображеннями.

ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Інших відзивів до апеляційного суду не надходило.

Від Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» надійшли пояснення, в якій вказано, що патент на промисловий зразок - різновид патенту, що видається за результатами формальної експертизи заявки на промисловий зразок. Прийнята в Україні (як і в більшості країн світу) система експертизи промислових зразків передбачає проведення лише формальної експертизи заявки на промисловий зразок, що полягає у перевірці виключно того, чи відповідає заявка формальним вимогам, встановленим Законом і правилами. Тобто, при видачі патенту на оспорювані промислові зразки права на нього лише декларується за заявником без гарантії чинності патенту. Кваліфікаційна експертиза та перевірка заявлених промислових зразків на відповідність умовам патентоспроможності жодним чином не проводиться. Експертиза заявки на промисловий зразок проводилась виключно за формальними вимогами. Крім того, зазначає, що патенти України № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_2 на промислові зразки було видано у повній відповідності з порядком, встановленим законодавством про охорону прав на промислові зразки, а дії Міенекономіки, яке було головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечувало формування та реалізацію державної політики, зокрема у сфері інтелектуальної власності, правонаступником якого в сфері інтелектуальної власності стало Укрпатент, приймаючи рішення про видачу патенту, не порушило жодної в вимог законодавства України. Також зазначив, що у випадку визнання патентів недійсними відповідач зобов`язаний внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки щодо визнання цих патентів недійсними та здійснити про це публікацію в Офіційному бюлетені «Промислова власність» на підставі закону.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг апеляційний суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що - 06.11.2017 ОСОБА_3 було подано заявку № s201702044 на видачу патенту України на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «ДЕРЕВ`ЯНА МАПА СВІТУ», за результатами розгляду якої 26.02.2018 йому було видано патент № НОМЕР_4 на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «ДЕРЕВ`ЯНА МАПА СВІТУ»;

- 19.03.2019 ОСОБА_3 було подано заявку № s201900470 на видачу патенту України на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ», за результатами розгляду якої 27.05.2019 йому було видано патент № НОМЕР_1 на промисловий зразок ««НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ»;

- 06.05.2019 ОСОБА_3 було подано заявку № s201900863 на видачу патенту України на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ» З ПІДСВІЧУВАННЯМ», за результатами розгляду якої 10.07.2019 йому було видано патент № 39695 на промисловий зразок «НАСТІННА ОЗДОБА «МАПА СВІТУ» З ПІДСВІЧУВАННЯМ».

Згідно до висновку експерта №87-01 від 22.09.2021 року за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, складеної судовим експертом Петренком С.А на замовлення позивача:

1. Сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №36373 «Настінна оздоба «Дерев`яна мана світу» стала загальнодоступною в світі до дати подання заявки s201702044, а саме до 06.11.2017.

2. Сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №39373 «Настінна оздоба «Мапа світу» стала загальнодоступною в світ і додати подання заявки s201900470, а саме до 19.03.2019.

3. Сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №39695 «Настінна оздоба «Мапа світу» з підсвічуванням» стала загальнодоступною в світі до дати подання заявки s201900863, а саме до 06 05.2019.

Відповідно до висновку експертів № 22/1-5/23 за результатами комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 21.03.2023 року, проведеної Науково-дослідним центром судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності за клопотанням представника відповідача:

1. Сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №36373 «Настінна оздоба «Дерев`яна мана світу» стала загальнодоступною в світі до дати подання заявки s201702044, а саме до 06.11.2017.

2. Сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №39373 «Настінна оздоба «Мапа світу» стала загальнодоступною в світ і додати подання заявки s201900470, а саме до 19.03.2019.

3. Сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №39695 «Настінна оздоба «Мапа світу» з підсвічуванням» стала загальнодоступною в світі до дати подання заявки s201900863, а саме до 06 05.2019 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, про доведеність підстав для визнання патентів недійсними та відмовляючи в решті позовних вимог вказав на те, що вимоги про зобов`язання внести відомості до Державного реєстру патентів України є передчасними.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп`ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування (топографії) інтегральних мікросхем; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Предметом даного позову є вимоги щодо заборони незаконного використання відповідачами у їх господарській діяльності торговельної марки (знака для товарів і послуг), власником якої є позивач.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів, а тому при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, правового статусу суб`єкта звернення та відповідний статус учасників справи.

Таким чином, судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

За змістом положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (стаття 20 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГПК України Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема, справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування.

Положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України визначено, що фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до п. 15 Перехідних положень ГПК України Вищий суд з питань інтелектуальної власності починає свою роботу з дня, наступного за днем опублікування Головою Вищого суду з питань інтелектуальної власності в газеті «Голос України» повідомлення про початок роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності.

У відповідності до п. 16 Перехідних положень ГПК України до початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Пунктом 1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року за № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності», господарським судам підвідомчі справи у спорах, пов`язаних з використанням у господарському обороті об`єктів інтелектуальної власності, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України. До кола підвідомчих господарському суду спорів слід відносити й спори, пов`язані з визнанням недійсними документів, які засвідчують право на об`єкти інтелектуальної власності (свідоцтва, патенти), стосуються питань права власності на відповідні об`єкти і за своїм характером є цивільно - правовими чи господарсько - правовими й не належать до числа публічно - правових спорів.

Тобто як редакція ч. 2 ст. 1 ГПК України до набрання чинності Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, так і діюча редакція, а саме положення ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачають вирішення спорів між суб`єктами господарювання, зокрема, у сфері використання об`єктів інтелектуальної власності за участю позивачів - фізичних осіб та відповідачів, тобто суб`єктів господарювання, відповідними господарськими судами.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є фізичними особами- підприємцями, даний факт представником позивача у сужовому засіданні апеляційної інстанції не заперечувався.

Згідно вказаного витягу ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарнм власником юридичної особи ТОВ «КРАФТБОКС», дата запису в реєстрі 02.12.2019 року ( т.1 а.с.58).

Також, згідно витягу ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем з 04.01.2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі було визнання недійсним патентів на промислові зразки, за допомогою яких сторони по справі ведуть свою підприємницьку діялність, а саме реалізують настінні «МАПИ СВІТУ» через мережу інтернет, що не заперечується учасниками справи на підтверджено належними доказами.

З огляду на характер правовідносин, що виникли між сторонами, зміст прав та обов`язків у цих правовідносинах і їх суб`єктний склад, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до незаконного використання відповідачем у своїй господарській діяльності патентів на промислові зразки, зазначений спір підлягає вирішенню відповідним господарським судом за правилами ГПК України та на підставі п. 16 Перехідних положень ГПК України.

Враховуючи викладене, та враховуючи склад учасників справи та характер виниклих правовідносин, апеляційний суд дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, оскільки спір стосуються введення господарської діяльності фізичними особами-підприємцями, якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції помилково розглянув позовну заяву за правилами цивільного судочинства, оскільки зазначений спір належить до господарської юрисдикції.

За таких обставин, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

З вищезазначених обставин, доводи апеляційної скарги по суті вимог позивача не підлягають правовій оцінці.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсними патентів на промислові зразки, зобов`язання вчинити певні дії.

За частиною 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд роз`яснює позивачу про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 задовольнити частково, скасувавши рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року із закритям провадження у цій справі.

Керуючись статтями. 367, 374, 377, 381, - 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровськго районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсними патентів на промислові зразки, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 21 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач О. В. Халаджи