Провадження № 2/537/477/2023
Справа № 537/838/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечка І.І., за участі секретаря Скічко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом юридичної особи Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення боргу,

установив:

Представник КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Головньова Л. звернулася до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь КП «Теплоенерго» борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду у сумі 18 114 грн 56 коп., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, плати за абонентське обслуговування та нараховані на суму заборгованості 3% річних в сумі 418 грн 13 коп., інфляційні витрати в сумі 3 176 грн 75 коп. та судовий збір у сумі 2 684 грн.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Головньова Л. не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, при цьому надала суду заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у передбаченому законом порядку, в матеріалах справи відсутні відомості щодо вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною 1 ст.47 ЦПК України встановлено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч.1-3 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Статтею 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Правонаступництво у разі смерті фізичної особи у порядку ст. 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, лише за умови, що фізична особа померла після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі.

Отже, дана норма підлягає застосуванню в разі коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність та помер після відкриття провадження у справі, а цивільна справа, стороною якої на час пред`явлення позову є померла особа розглядатися не може.

ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу - вибула з певних причин (у тому числі й у зв`язку зі смертю) після відкриття провадження у справі. При цьому, в позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, якщо фізична особа - відповідач у справі помер до подання позову, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, позивач повинен подати позов безпосередньо до його спадкоємців чи іншої особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень ч.1,2,4 ст. 25, ч.1 ст.26 ЦК України та ч.2 ст. 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Діючим цивільно-процесуальним законодавством не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла.

Як вбачається з довідки наданої Крюківською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 12.06.2023 за вих. №3477/01-27, згідно Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації місця проживання 04.12.2018 з адреси: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю.

Тобто на момент відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_1 значився померлим, його цивільна правоздатність і дієздатність припинились.

За таких обставин, оскільки на момент подання позовної заяви відповідач помер, про що стало відомо суду після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

За положеннями ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повернення позивачу сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст.133, 141, 142, 255 ЦПК України, суд,

постановив:

Провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення боргу закрити.

Повернути Комунальному підприємству «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Софіївська, будинок 68, ) із державного бюджету 2 684 грн 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.) судового збору, сплаченого останнім при поданні позову, відповідно до платіжної інструкції №810 від 03 березня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 26.06.2023.

Суддя І.І. Дядечко