Справа №351/1956/21
Номер провадження №2/351/38/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Том`юк С.М.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідно до рішення Сняинського районного суду від 16.06.2021р. шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 розірвано. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства на праві власності подружжю належав житловий будинок по АДРЕСА_1 . Вказаний будинок відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2010р. придбано відповідачем у ОСОБА_5 .. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав власності власником будинку являється ОСОБА_3 .. Ринкова вартість даного житлового будинку з господарськими будявлями і спорудами становить 90 295 грн. Також, на праві власності відповідачу належать дві земельні ділянки: земельна ділянка загальною площею 0,0656 га для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка загальною площею 0,2499 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На час перебування у шлюбі відпловідачу на праві власності належав автомобіль марки "ВАЗ-2107", 2004 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 .

Просить поділити спільне майно подружжя, яке знаходиться у спільній сумісній власності, шляхом визнання права власності за ОСОБА_4 на 1/2 частину вказаного житлового будинку, 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0656 га для ведення особистого селянського господарства, 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також, 1/2 частину автомобіля марки "ВАЗ-2107", 2004 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 . Просила стягнути х відповідача судові витрати в сумі 16332,19 грн.: судового збору - 1401,19 грн.; оплати за надання консультаційних послуг та оцінки майна - 3431,00 грн.; попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу - 11500,00 грн.

02.09.2022р. представник позивача подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила визнати право сіпльної сумісної власності на 1/2 частину грошових коштів, які розміщені на рахунку НОМЕР_2 в Євро, офіс 1884, IBAN НОМЕР_3 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила позов задоволити. Заяву про збільшення позовних вимог просила залишити без розгляду.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечили.

Вислухавши представника позивачки, представника відповідача та відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно рішення Снятинського районного суду від 16.06.2021р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 03.03.1980 р. виконавчим комітетом Корницької сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, а/з №2, розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2010 року ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 17.01.2011р. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2010р. належить ОСОБА_3 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів від 28.12.2010р. договір купівлі -продажу нотаріально посвідчений 28.12.2010р., номер у Реєстрі нотаріальних дій: 2043.

Згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ПК № 976765, ПК № 976764 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0656 га дляведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СКУкраїни встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВС з аналогічних спорів, в яких ВС роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України.

Встановивши наведені обставини, суд дійшов висновків про те, що спірні будинок, земельні ділянки та транспортний засіб є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та кожному із подружжя належить по 1/2 його частині. Отже, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 60, 69-71 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0656 га для ведення особистого селянського господарства, що розташованка в АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2499 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд що розташованка в АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину транспортного засобу марки "ВАЗ-2107", 2004 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1401,19 грн. сплаченого судового збору; 3431,00 грн. оплати за надання консультаційних послуг та оцінки майна; 11500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього: 16332,19 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН