КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/2468/23
Провадження № 2/133/1011/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19.12.2023 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2000 грн. в місяць на 1/4 частину зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі в сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Життя з відповідачем не склалося, тому 26.01.2018 шлюб між ними було розірвано. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2017 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі

2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що дитина має групу інвалідності, потребує додаткових витрат, а тому призначених судом аліментів не вистачає для утримання дитини, у зв`язку із чим просить суд змінити спосіб стягнення аліментів.

Відзив на позовну заяву у встановлений строк суду відповідач не надав.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9). Шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6).

Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Так, згідно з ч. 3 вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зі змісту вказаної норми вбачається право позивача звернутись з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України).

Така правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 (справа № 486/466/18).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2017 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом доказування у справах про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувача або платника аліментів. З урахуванням вимог ст. 76 ЦПК України такі обставини можуть бути доведені, серед іншого, письмовими доказами, на підставі яких можливо встановити обставини, визначені ч. 1 ст. 192 СК України.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Обґрунтовуючи даний позов, ОСОБА_1 фактично посилається на те, що розмір аліментів, які на даний час стягуються з відповідача, є недостатнім для задоволення потреб дитини, донька є інвалідом підгрупи «А» та потребує постійного дороговартісного лікування. Тобто, як вбачається зі змісту обґрунтування позову, позивач фактично вказує на необхідність збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.

Разом з тим, посилаючись на такі обставини, позивач не надає жодних доказів на їх підтвердження, окрім медичного висновку про дитину інваліда віком до 18 років № 38 Протокол 33 від 04.10.2021 (а.с. 12)

Крім того, доказів покращення матеріального стану відповідача та/або поліпшення його здоров`я позивачем до суду не надано.

Також позивач не надала доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення здоров`я. Більше того, збільшення витрат позивача на утримання дитини не є обставиною у розумінні ст. 192 СК України, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів. До того ж позивач має право на індексацію аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі.

Так, відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 внесено зміни до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України та викладено її у наступній редакції: "Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період".

Також Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Окрім того відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зміст наведених норм закону вказує на те, що базові постійні потреби дитини покриваються за рахунок аліментів. Проте в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку або хронічну хворобу, тощо. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, сторони мають рівні обов`язки щодо матеріального забезпечення дитини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, визначені ст. 192 СК України, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.М. Кучерук