Справа № 450/530/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

при секретарі: Вовк О.С..

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в порядку ДТП,

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить про стягнення з відповідача збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою в сумі 319 882,15 грн., та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 12.11.2023 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем Шкода Практік здійснив зіткнення із його автомобілем БМВ 428, завдавши йому технічним пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність була застрахована, відповідно страховик виплатив 130 000,00 грн. шкоди завданої автомобілю БМВ. Згідно висновку експерта вартість відновлюваного ремонту становить 541 272,84 грн. та дорівнює ринковій вартості не пошкодженого автомобіля БМВ 428, а ринкова вартість автомобіля після пошкоджень становить 91 390,69 грн., тому позивач просить стягнути різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також за різницею суми виплаченої страхового відшкодування.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному розмірі, розгляд справи просить проводити у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечую.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 19.09.2022 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення, крім цього даною постановою, встановлено, що 12.11.2021 року о 17.47 год. на а/д Н-09 Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин- Львів 386+850 м, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Шкода Практік, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем БМВ 428, д.н.з. НОМЕР_2 , спричинивши йому технічні пошкодження.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно висновку №4015/21 про оцінку автомобіля БМВ 428 І р.н. НОМЕР_2 від 07.09.2022 року, ринкова вартість непошкодженого автомобіля становить 541 272,84 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення фактичного зносу складових автомобіля внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП становить 999 122,82 грн., а тому прирівнюється вартості автомобіля до ДТП і становить 541 272,84 грн., ринкова вартість у пошкодженому стані авто після ДТП становить 541 272,84 грн.

Різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 449 882,15 грн. (541 272,84 грн. 91 390,69 грн).

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована, та страховик виплатив 130 000,00 грн.

Щоб отримати суму шкоди завданої в результаті ДТП позивачу, з одержаної суми ( різниці між вартістю транспортного до та після ДТП), необхідно відняти суму виплачену страховиком ( 449 882,15 130 000,00 = 319 882,15 грн.)

Виходячи зі змісту п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом МУЮ та ФДМ України 24.11.2003 року за № 142/5/2092, за умови, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ, вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ до ДТП.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 2, ст. 30 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 15 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4 зазначив наступне: «Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який згідно зі статтею 8ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Таким чином, постраждала сторона має самостійно визначитись щодо своєї згоди про визнання транспортного засобу фізично знищеним та зі способом щодо відшкодування.

Згідно з роз`ясненнями пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду i якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості, перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з наведеного цивільний позов у частині стягнення шкоди завданої в результаті ДТП підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 3 198,82 грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі 15 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.246ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Оскільки позивач не подав докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн., а також до закінчення судових дебатів не зробив заяву що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подасть докази, підтверження понесених витрат на правничу допомогу, відповідно вони не підлягають до задоволення.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України.

Щодо заявленої вимоги позивачем про стягнення витрат на послуги експерта-оцінювача у сумі 3000 грн. та витрат на евакуацію автомобіля в сумі 3 800,00 грн., то такі також не підлягають до задоволення оскільки документально не підтвердженні.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) 319 882,15 грн. збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 - 3 198,82 грн сплаченого судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р. О. Борняк