ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7471/23 Справа № 202/3902/23 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2023 року у справі № 202/3902/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя першої інстанції Бєльченко Л.А.), -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 22 січня 2011 року в загальному розмірі 31043,49 грн., яка виникла станом на 09 лютого 2023 року та яка складається з заборгованості за кредитом 25394,03 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 5649,46 грн., та судові витрати по справі у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 22 січня 2011 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 09 лютого 2023 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 31043,49 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 25394,03 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 5649,46 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2023 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 січня 2011 року в розмірі 25394,03 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 2195,51 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції в частині відмови у задоволенні щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 5649,46 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», в іншій частині рішення суду залишити без змін; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач - АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки його ухвалено з порушенням норм матеріального права та неправильно досліджені всі матеріали справи в оскаржуваній частині.

Крім того, апелянт зазначив про те, що відповідач своїм підписом підтвердив про надання йому повної інформації щодо надання банківських послуг, зокрема, кредитування, після чого 22 січня 2011 року на ім`я відповідача відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, де встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн., який в подальшому було збільшено. Відповідач користувався кредитними коштами, про що свідчить зміна суми на картковому рахунку як в сторону зменшення, так і в сторону збільшення шляхом погашення частини боргу, що також підтверджується і випискою по картковому рахунку. Однак це судом першої інстанції не враховано, а висновок суду про відсутність погодження Умов кредитування є безпідставним та помилковим.

Разом з цим погодження між сторонами базового розміру процентної ставки у відповідності до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, є підставою для нарахування та стягнення процентів, як це відзначається в усталеній судовій практиці викладеній у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 628/3327/15, від 13 жовтня 2021 року у справі № 202/2530/20, від 24 червня 2021 року у справі № 369/6441/20 та 04 листопада 2020 року у справі № 534/1072/18-ц, що суд першої інстанції не дослідив та дійшов помилкового висновку.

Апелянт зазначає, що відповідач розрахунок заборгованості не спростував, доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту не надавав, як і не звертався до Банку задля розірвання договору, а тривалий час продовжував користуватися кредитною карткою та частково сплачував заборгованість.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2023 року визначено склад колегії суддів, де головуючий суддя - Лаченкова О.В., судді - Городнича В.С., Петешенкова М.Ю.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2023 року цивільна справа витребувана з суду першої інстанції.

01 серпня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» залишено без руху для усунення недоліків, які 07 серпня 2023 року апелянтом були усунені.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі 19 вересня 2023 року надіслана сторонам засобами поштового зв`язку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 17 жовтня 2023 року розгляд апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» у цій справі визначено іншим складом колегії суддів у зв`язку із відставкою судді Лаченкової О.В., де головуючий суддя - Канурна О.Д., судді Космачевська Т.В., Халаджи О.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Відповідач ОСОБА_1 своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався та відзиву не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З позовної заяви вбачається, що ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 31043,49 грн., тому апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 5649,46 грн., суд першої інстанції послався на те, що матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами та тарифами був ознайомлений відповідач та погодився з ними, а тому суд вважав, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України, оскільки без надання підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів за користування кредитом, надані банком Умови та правила надання банківських послуг, тарифи не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладання з відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримано вимоги ст. 207 ЦК України. Крім того, суд першої інстанції вважав, що в даному випадку витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, який міститься в матеріалах справи, не має підпису відповідача, що не можна вважати частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Дніпровський апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до кредитного договору від 22 листопада 2011 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 42000,00 грн.

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що відповідач згодний із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним і Банком договір про надання банківських послуг.

Того ж дня ОСОБА_1 був ознайомлений та підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

З доданого Банком до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 09 лютого 2023 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі - 31043,49 грн., з яких: 25394,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5649,46 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено,що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , користуючись кредитними коштами, періодично сплачував заборгованість за наданим кредитом.

Підписавши 22 січня 2011 року анкету-заяву, відповідач ОСОБА_1 дав свою згоду на те, що ця заява разом із Умовами і правилами, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими він ознайомлений.

Доказів того, що вимоги банку ґрунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, відповідач не надав.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 441/569/17, провадження № 61-8140св18.

Враховуючи викладене вище, Дніпровський апеляційний суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача - Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» необхідно стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 5649 грн. 46 коп.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги позивачем до суду першої інстанції сплачено 2684,00 грн. (а.с. 1) судового збору, за подання апеляційної скарги позивачем сплачено 4026,00 грн. (а.с. 140), а всього 6710,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2023 року в частині спору про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» відсотків за користування кредитними коштами, скасувати, в частині судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 5649 (п`ять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () витрати по сплаті судового збору в розмірі 6710 (шість тисяч сімсот десять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3статті 389 ЦПК України.

Судді: