Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 760/9442/22
Номер провадження 22-ц/824/6822/2023
Головуючий у суді першої інстанції Українець В.В.
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
23 червня 2023 року місто Київ

Номер справи 760/9442/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року, ухвалене у складі судді Українця В.В., в приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва.

у с т а н о в и в :

21 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до судового наказу, виданого 18 квітня 2022 року Солом`янським районним судом м. Києва у справі № 760/4314/22, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем зазначений судовий наказ до примусового виконання не пред`явлений.

08 липня 2022 року він звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого 18 квітня 2022 року Солом`янським районним судом м. Києва.

Крім того, він звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить припинити стягнення з нього аліментів за судовим наказом, визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам.

Зазначає, що починаючи з 2019 року син проживає з ним, знаходиться на його повному утриманні.

Відповідач участі в утриманні дитини не бере, його вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, оскільки судом першої інстанції не було належним чином досліджено та не надано належної оцінки доказам у справі, не допитано свідка у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, як вбачається із тексту оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції було встановлено, що у провадженні Солом`янського районного суду перебуває справа № 760/13780/22 за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів за судовим наказом, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та звільнення від сплати аліментів. З автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що зазначена справа не розглянута. Отже, суд був зобов`язаний зупинити провадження у даній справі у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, однак відповідної ухвали про це постановлено не було. Оскільки з 2019 року син проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні, він має право на отримання аліментів від матері дитини відповідно до вимог закону, яка зобов`язана брати участь в утриманні неповнолітньої дитини.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи предмет та підставу заявленого позову, ціну позову, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах його апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2000 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до судового наказу, виданого 18 квітня 2022 року Солом`янським районним судом м. Києва у справі № 760/4314/22, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що одночасно з поданням даної позовної заяви він звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою про скасування судового наказу від 18.04.2022 року та припинення стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , який починаючи з 2019 року проживає з ним, знаходиться на його повному утриманні, забезпечений усім необхідним для комфортного проживання, навчання, розвитку та побуту.

Відмовляючи в задоволенні позову судом зазначено, що станом на 12 січня 2023 року є судове рішення (судовий наказ), що набрало законної сили про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовна заява ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та звільнення від сплати аліментів судом не розглянута, тому фактично чинним є порядок стягнення аліментів на утримання дитини за іншим рішенням суду (судовим наказом) за заявою ОСОБА_7 .

Колегія суддів із таким висновком суду погодитися не може з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як вбачається із позовної заяви мотивом та підставою звернення до суду із позовом про стягнення аліментів так і з позовом про припинення стягнення аліментів за судовим наказом, апелянт зазначає ту обставину, що їх спільний із відповідачкою син, починаючи з 2019 року проживає разом із батьком.

Колегія суддів приходить до висновку, що дана обставина відповідачем не заперечується, виходячи з того, що їй було відомо про розгляд Солом`янським районним судом справи щодо стягнення з неї на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , аліментів, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в яком містилися документи суду з особистим підписом відповідача (а.с. 29), однак остання своїх заперечень щодо позову не висловила.

Окрім того апелянтом 14.06.2023 року подано до апеляційного суду клопотання про зупинення провадження у справі та долучено до матеріалів справи копію рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2023 року у справі за його позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, яким припинено стягнення аліментів на підставі судового наказу від 18.04.2022 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 та в даному рішенні судом зазначено, що на адресу суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 , яка зазначає, що проти задоволення позову не заперечує. Дане рішення набрало законної сили, а отже, на думку колегії суддів, підстав (зазначених позивачем у клопотанні) для зупинення провадження у справі вже не існує, тому в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Підсумовуючи вищенаведене слідує, що неповнолітній ОСОБА_3 , дійсно проживає разом із батьком ОСОБА_1 , та перебуває на його утриманні, що не заперечується вівдповідачем, отже є всі підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Станом на момент розгляду справи спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини не виникає.

ОСОБА_1 у позові про стягнення аліментів указав, що син проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідачем, у свою чергу, вказані обставини не спростовані.

Не з`ясувавши питання про необхідність зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на підставі судового наказу, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову ОСОБА_1 у позові, оскільки син сторін з 2019 року проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідач є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 та зобов`язана брати участь у його утриманні.

Суд стягує з відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини довідного віку, починаючи з 21.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не надала суду доказів того, що зазначений розмір аліментів є для неї завищеним і що є підстави для визначення судом меншого розміру аліментів які підлягають стягненню з неї на користь позивача.

Так, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції у розмірі 992, 40 грн. та за подачу апеляційної скарги (992,40х150%) 1 488,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини довідного віку, починаючи з 21.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 23.06.2023.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна