Справа № 524/4059/23
Провадження № 2/524/1850/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Семенова Л.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання постанови державного виконавця № 70848987 від 26.01.2023 року такою що відкрита з процесуальними порушеннями на користь установи яка не є належною, та зобов`язання закриття вказаного провадження, стягнення моральної шкоди

УСТАНОВИЛА:

21.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання постанови державного виконавця № 70848987 від 26.01.2023 року такою, що відкрита з процесуальними порушеннями на користь установи, яка не є належною, та зобов`язання закриття вказаного провадження, стягнення моральної шкоди з державної виконавчої служби Автозаводського району, що спричинена незаконними діями державних виконавців у розмірі 10 000 грн.

Як вбачається зі змісту доданих до позову документів та змісту самої оскаржуваної постанови державного виконавця Акіменко Е. № 70848987 від 26.01.2023 року, вказана постанова стосується накладення арешту на кошти боржника розташовані на відкритих рахунках, а також тих рахунках, які мають відкриватися на ім`я боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнень з урахуванням виконавчого збору, винагороди приватного виконавця витрат виконавчого провадження та штрафів на сумі 17 073 грн.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, позивачем оскаржується спосіб виконання судового рішення, вважаючи його незаконним та таким, що спричинило моральну шкоду позивачу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» - Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст. 19 ч. 1 п. 1 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За положеннями абзацу другого ч. 1 ст. 19 ЦПК України, місцеві суди можуть розглядати у порядку цивільного судочинства справ що виникають із цивільних с, земельних сімейних трудових, житлових правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто з аналізу даної норми випливає, що спори з приводу оскарження дій державних виконавців, які відносяться до адміністрування способу виконання судового рішення, можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства, лише за умови, якщо такі вимоги є похідними від спору, що розглядаються місцевими загальними судами згідно абзацу першого ч. 1 ст. 19 ЦПК України.

Отже юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги заявлені з приводу здійснення державним виконавцем заходів адміністрування виконання рішення у виді накладення арешту на рахунки боржника з метою отримання у тому числі і винагороди, штрафів за невиконання рішення та виконавчого збору, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, в зв`язку з чим у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 19, 186, 260-261, 352-355, розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання постанови державного виконавця № 70848987 від 26.01.2023 року такою, що відкрита з процесуальними порушеннями на користь установи, яка не є належною, та зобов`язання закриття вказаного провадження, стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Семенова