Справа № 462/1090/23
УХВАЛА

20 грудня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и л а :

08 березня 2023 року Залізничним районним судом м. Львова винесено судовий наказ за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги надання теплової енергії в розмірі 5890,42 грн та 268,40 грн судового збору.

18 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу №462/1090/23 від 08.03.2023 виданого Залізничим районним судом м.Львова, скасувати судовий наказ №462/1090/23 від 08.03.2023 виданий Залізничим районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги надання теплової енергії в розмірі 5890,42 грн та 268,40 грн судового збору.

Заява мотивована тим, що жодної заборгованості не існує, так як заявник є належним платником комунальних послуг. Оспорюваний судовий наказ він не отримував, а про його існування дізнався лише 15.11.2023, коли він отримав повідомлення на мобільний телефон, що з його рахунку стягнуто 7381,03 грн. У зв`язку з наведеним просить заяву задоволити.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

У відповідності до положень ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , 10.11.2023 з його рахунку були стягнуті кошти на погашення арештованої суми в розмірі 7381,03 грн, які 16.11.2023 були перераховані ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та приватному виконавцю Шелінській Ю.А., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Відтак, судом встановлено, що про наявністю судового наказу заявник довідався (міг довідатися) 10.11.2023, а тому з цього часу ОСОБА_1 мав 15 днів на оскарження вищенаведеного судового наказу, однак, як вбачається з матеріалів справи із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 звернувся 18.12.2023.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами для поновлення строку у розумінні ст. 127, ч. 2 ст. 171 ЦПК України є лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Висновки щодо підстав для поновлення процесуальних строків відображені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 23 квітня 2018 року (справа № 916/3188/16), від 26 вересня 2019 року (справа № 522/16045/15-ц), від 30 вересня 2019 року (справа № 755/16688/15-ц), від 30 вересня 2019 року (справа № 761/39556/16-ц).

З врахуванням наведеного, судом встановлено, що боржником пропущено строк для подання заяви про скасування судового наказу, поважних причин пропуску такого боржниками не наведено.

Крім цього, суд звертає увагу заявника на те, що судовий наказ Залізничного районного суду м. Львова від 08.03.2023 був належним чином скерований рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу боржників, однак такий ними не отриманий та повернутий до суду із поштовою відміткою «у зв`язку із закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

З огляду на вищезазначене, оскільки суд не знайшов підстав для поновлення процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу, відповідно подана заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120-127, 171, 258-261, 272 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Постигач О.Б.