Справа № 137/1198/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
сторін у справі
представника позивача адвоката Гаврилюка О.В.,
відповідачки ОСОБА_2 ,
представника відповідачки - адвоката Сільченка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
Суть звернення до суду
09.10.2023 позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 26.06.2019 він розірвав шлюб з відповідачкою. Зазначено, що від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно із тверджденням позивача, дитина частково перебуває на його утриманні і частково на утриманні відповідачки.
Рішенням суду від 02.03.2017 було вирішено стягувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Проте 26.06.2019 було змінено спосіб стягнення аліментів, і суд вирішив стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Цю зміну було обгрунтовано тим, що на момент ухвалення початкового рішення позивач перебував на роботі в Польщі і мав дохід, хоча нерегулярний, що слугувало підставою для такого рішення.

Натомість, він вказує, що у теперішній час відбулись зміни у його матеріальному та сімейному стані, що потребує перегляду аліментних зобов`язань на утримання сина. Зараз позивач не працює, тимчасово безробітний в Україні та активно шукає роботу, але знайти гідний заробіток не може, що призвело до відсутності будь-якого доходу. В результаті він не може виплачувати аліменти на свого старшого сина.

Крім того, змінився його сімейний стан. Протягом спільного проживання у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому він вказує, що його співмешканка не може працювати через обов`язки по догляду за новонародженою донькою, і внаслідок цього вона не має жодного доходу. З цієї причини він повинен також підтримувати її фінансово.

Основуючись на вищезазначених обставинах, він просив змінити спосіб стягнення аліментів, змінивши від частки від доходу до фіксованої суми 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судовий розгляд

Перед початком судового розгляду по суті, представник позивача, адвокат Гаврилюк О.В., повідомив суду, що позов був підготовлений іншим адвокатом, і він вважає за доцільне подати заяву про уточнення позовних вимог, котру просив прийняти до провадження. При аналізі первинної позовної заяви виявились недоліки, тому він просить уточнити позовну заяву та розглядати вимоги щодо зменшення розміру аліментів, а не зміни способу їх стягнення.

Позивач ОСОБА_1 підтримав пояснення свого представника.

Оскільки представник позивача, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України, заявив про зменшення позовних вимог, а відповідачка ОСОБА_2 та її представник, адвокат Сільченко О.В., не висловили заперечень щодо прийняття уточнених позовних вимог, суд ухвалив, в подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Гаврилюк О.В. повідомив, що його клієнт не отримує жодних інших доходів, що свідчить про погіршення його матеріального стану. Зазначив, що від другого шлюбу з цивільною дружиною народилася дитина, позивач, який не має власного доходу, проживає разом зі своєю матір`ю, дитиною та співмешканкою. Відзначив, що співмешканка також не працює. Враховуючи ці обставини, що позивач не працює та на утриманні перебуває співмешканка, то сплата аліментів, значно погіршила матеріальне становище в сім`ї.

Позивач на утриманні має двоє дітей та дружину, що впливає на його матеріальний стан. Зазначивши це, вважає, що витрати на першу дитину слід зменшити, і відповідно до положень статті 192 Сімейного кодексу України просив зменшити розмір аліментів на утримання дитини на 1/6 частки від доходу позивача. Вважає, що зібрані докази повністю підтверджують необхідність зміни розміру аліментів через погіршення матеріального стану позивача. Послався на практику Верховного Суду, відзначаючи, що у випадку створення нової сім`ї позивач повинен забезпечувати інтереси обох дітей.

Позивач ОСОБА_1 , відповідаючи на запитання представника відповідача, заявив, що не отримує жодних коштів від центру зайнятості та не знаходиться на обліку, як безробітний. Заборгованість зі сплати аліментів на даний момент становить більше 19 тисяч гривень, оскільки протягом певного часу він був безробітним і не мав можливості їх виплатити. Він підтвердив, що у його новоствореній сім`ї, народилась ще одна дитина. Його мати забезпечує його, його нову дружину та їх дитину. Фактично визнав, що має неофіційний та нерегулярний дохід, оскільки працює періодично на будівництві. Позивач пояснив, що раніше він регулярно сплачував аліменти, поки мав стабільний дохід. Зараз, у зв`язку з нерегулярністю доходу, він не може забезпечити достатньо коштів для утримання дитини та дружини, що призвело до накопичення заборгованості. Він зазначив, що не є інвалідом і не брав участь у бойових діях, знаходиться у пошуках роботи та не розуміє, що конкретно заважає йому виконати свої аліментні зобов`язання. Визнав, що винен суму в розмірі 20 тисяч гривень.

Представник відповідачки - адвокат Сільченко О.В., вказав, що сторона відповідача не визнає позову. Звернув увагу на те, що позивач визнав існування заборгованості у розмірі майже 20 тисяч гривень. Адвокат висловив критику щодо позиції позивача та відзначив, що останній навіть не обдумував, яким чином має бути забезпечений його син. Зазначивши, що позивачу 26 років, він є здоровою та працездатною особою, проте перебуває у пошуках роботи.

Адвокат вказав, що за час, коли позивач не працює, він може знайти роботу та змінити свою фінансову ситуацію. Також відзначив, що позивач не перебуває на обліку у центрі зайнятості, або у нього може бути неофіційна робота. Посилався на практику Верховного Суду, яка підкреслює, що факт народження дитини у новому шлюбі не є підставою для зменшення аліментів, а також вказав, що діти від попереднього шлюбу не повинні страждати в правах. По суті вважає позов безпідставним і просив відмовити у його задоволенні. Також наголосив, що син від першого шлюбу, ОСОБА_6 , стає старшим кожен день і вимагає додаткових витрат, які підтверджуються його участю в спортивній секції та консультаціях логопеда, а також потребують фінансування на харчування. Зазначивши, що документи про відсутність обліку у відповідних установах не є підтвердженням матеріального стану позивача.

Додав, що відповідач подала позов про позбавлення позивача батьківських прав відносно його першого сина. Після того, як позивач дізнався про існування такого позову, то різко зменшив свою заборгованість по аліментам, щоб покращити свою позицію у справі про позбавлення батьківських прав. Суму заборгованості, в розмірі 15 000 гривень, він погасив за дуже короткий час. Це свідчить про те, що позивач може бути не щирим, намагаючись вплинути на обставини, які не відповідають дійсності. Таким чином просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні висловила своє обурення щодо обставин зазначених у позовній заяві. Позивач у позовній заяві стверджує, що на його утриманні перебувають двоє дітей, втім насправді син ОСОБА_6 не знаходиться на його утриманні. Вона повідомила, що самостійно несе витрати на утримання сина ОСОБА_6 , оскільки він потребує мовної корекції, відвідує логопеда, а також бере участь у спортивній секції та приймає участь у змаганнях, що всі ці заходи потребують фінансових витрат. Вона підтвердила позицію свого представника, що після подачі позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 протягом кількох днів різко зменшив свою заборгованість по аліментах, приблизно на 15 000 гривень. Підтримала позицію свого представника та просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідженні докази

Так, рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 26.06.2019 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Рішення набрало законної сили 26.07.2019 (а.с. 10-11). У відповідності до свідоцтва про народження (а.с. 12) сторони зазначені батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.06.2019 Літинським районним судом Вінницької області ухвалено змінити спосіб стягуваних аліментів визначених рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 02.03.2017 і стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття. Рішення набрало законної сили 26.07.2019 (а.с. 13-14). Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 15) ОСОБА_1 зазначений батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю зазначена ОСОБА_4 . Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 1366 від 04.10.2023 (а.с. 16) головою домогосподарства по АДРЕСА_1 зазначена ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 її син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 онука, ОСОБА_4 не родич. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 70457641 (а.с. 17), заборгованість по аліментах станом на 30.09.2023 становить 19 982,76 грн. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а.с. 18) за період з 1 кварталу 2023 року по 2 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб про ОСОБА_1 відсутня. Згідно довідки Літинського районного відділу Вінницького філії Вінницького обласного центру занятості за № 273 від 20.09.2023 (а.с. 19) ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 31.08.2023 не зареєстрований у центрі зайнятості. Інформація надана з єдиної бази. Відповідно довідки з Пенсійного фонду України у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про ОСОБА_1 ..

Згідно довідки Літинської ДЮСШ за № 24 (а.с. 53), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований в Літинську ДЮСШ на відлічення футболу, де відвідує навчально-тренувальні заняття і на даний час. Довідкою від 13.12.2023 (а.с. 54) зазначається про те, що ОСОБА_3 , відвідує логопедичний центр «Звукарик» з 13.09.2023, займається з логопедом 3 рази на тиждень, відвідує заняття по корекції звуковимови. Квитанціями (а.с. 55-58) відповідачка підтверджує понесені витрати на відвідання дитиною логопедичного центру.

Оцінка та висновки суду

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Частина перша статті 192СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі зміненням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів.

Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України.

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду з даним позовом та підставами зменшення розміру аліментів позивачем зазначено наявність заборгованості зі сплати аліментів та перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей.

Отже, на підставі викладеного, можна прийти до висновку, що зміна сімейного стану позивача, яка відбулась після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , а саме: спільне проживання з іншою жінкою, народження дитини від цього проживання, не може бути підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а наявність дитини, на користь якої за рішенням суду стягуються аліменти на її утримання, та наявність заборгованості зі сплати аліментів не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св2Р, 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження обставин, на які посилається позивач, та який би підтверджував погіршення його матеріального становища та був би підставою для вимог про зменшення розміру аліментів

Таким чином, судом встановлена відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану.

Верховний Суд в постанові від 28.05.2021 у справі № 715/1188/20 прийшов до наступного висновку, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При ухваленні рішення судом враховано, що під часу судового розгляду стороною позивача не було надано доказів перебування на його утриманні двох дітей та погіршення матеріального стану позивача. Це виражається в тому, що хоча стороною позивача були представлені докази, які стосуються періоду 2023 року, проте відсутні докази щодо матеріального стану позивача перед цим періодом.

Очевидно, що неможливо зробити висновок про погіршення матеріального стану, якщо позивач не представив доказів того матеріального стану, який передував обставинам погіршення.

Також не підтверджені твердження позивача, викладені в позовній заяві, що він утримує двох дітей та дружину. Вказані обставини також були спростовані відповідачкою під час судового засідання. Позивач не висловив заперечень проти цих тверджень та особисто підтвердив під час вступного слова, відповідаючи на запитання представника відповідача, що він перебуває на утриманні своєї матері разом із своєю дружиною та новонародженою дитиною.

У зв`язку з вищевикладеним, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що доводи позивача, як на підставу зменшення розміру аліментів необгрунтовані, а саме посилання на наявність іншої дитини в інших фактичних шлюбних відносинах не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-82, 258-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Гопкін П. В.