П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Київ

Справа №758/6380/22

Провадження № 22-ц/824/8085/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторони: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою адвокатом Диканєм Павлом Олеговичем, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду

м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року передано справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва за встановленою підсудністю.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Оболонського району м. Києва, а тому справа підлягає передачі на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва за зареєстрованим місцем проживання відповідача відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини надіслано за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвала суду мотивована тим, що позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна, а тому справа відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України підсудна Броварському міськрайонному суд Київської області за місцем знаходження спадкового майна або основної його частини - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Броварського міськрайонного суду Київської області.

29 березня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Дикань П. О. подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року та направити справу до Оболонського районного суд ум. Києва для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесення оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції неправильно застосовано норми статті 30 ЦПК України. Заявник вказує, що до складу спадщини, на прийняття якої позивач просить встановити додатковий строк, окрім житлового будинку у с. Гастролуччя Броварського р-н., Київської обл., загальною площею 65,7 кв. м. та земельних ділянок площею 0,1910 га та 0,15 га, входить також квартира

АДРЕСА_1 , загальною площею 61,41 кв. м. Оскільки будинок та земельні ділянки знаходяться вдалині від шляхів сполучення, будинок побудований давно

і потребує суттєвого ремонту, очевидно що квартира в м. Києві коштує набагато дорожче за інші об?єкти спадщини, а тому, на переконання заявника, враховуючи вартість квартири АДРЕСА_1 , підсудність справи має бути визначена за Оболонським районним судом м. Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 29 березня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05квітня 2023 року витребувано

з Оболонського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 758/6380/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

22 травня 2023 року матеріали цивільної справи № 758/6380/22 за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщининадійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Диканя П. О. про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року задоволено та поновлено його.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою адвокатом Диканєм П. О., на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 червня 2023 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина друга стаття 369 ЦПК України).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала місцевого суду відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За змістом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У статі 28 ЦПК України наведений перелік позовів, у яких підсудність визначається за вибором позивача.

Статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

Так, за змістом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 185/8191/16-ц (провадження № 61-15124св20) зазначено, що «виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння

і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька приміщень, розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох об`єктів нерухомості у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Аналогічний висновок також викладено у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 рок у справі № 373/118/20 (провадження № 61-20156св21).

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження

№ 12-73гс20).

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані

з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня

2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від

07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

З огляду на те, що спірні правовідносини стосуються нерухомого майна, так як предметом позову є надання додаткового строку для прийняття спадщини, яка складається з:1) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:029:0023, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою:

АДРЕСА_2 ; 3) земельної ділянки площею 0,1910 га, кадастровий номер :05:029:0024, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_3. ; 4) 1/2 частки квартири

АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає, що у цьому випадку застосуванню підлягають правила виключної підсудності, визначені частиною першою статті 30 ЦПК України щодо розгляду спору за місцезнаходженням основної частини спадкового майна і розгляд справи має здійснювати Броварським міськрайонним судом Київської області, оскільки основна частина спадкового майна розташована саме у Броварському районі Київської області в с.. Гостролуччя, що за територіальною підсудністю відносить до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Таким чином, суд першої інстанції, передаючи справу на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області, дотримався вимог щодо виключної підсудності спору у цій справі, який виник з приводу нерухомого майна.

Аргументи заявника про те, що вартість 1/2 частки квартири

АДРЕСА_1 перевищує вартість іншого спадкового майна, що знаходиться в с. Гостролуччя, Броварського району Київської області є безпідставними, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних аргументів, а є лише його припущенням.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Диканя П. О. без задоволення,

а ухвалу Оболонського районного суд ум. Києва від 21 листопада 2022 року - без змін, так як підстав для скасування судового рішення немає.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Диканя Павла Олеговича залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна