Справа № 168/274/23
Провадження № 2/168/112/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дубівської сільської ради про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дубівської сільської ради про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру на земельні ділянки.

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що він вирішив оформити спадкові права після смерті батька. Справа в тому, що сім`я до 1996 року проживала в селі Буцин, але після пожежі житлового будинку переїхала до села Паридуби. Із правовстановлюючих документів на майно в селі Буцин, в позивача є лише копія паспорта на забудову земельної ділянки, який був виданий батьковій в 1977 році. 29.11.2022 року позивач звернувся до Дубівської сільської ради за довідкою на спадщину, тобто що належало батькові на момент його смерті. Згідно довідки №2-28 І/3.40 до складу спадкового майна входить земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходився житловий будинок 1978 року побудови, який в 1995 році повністю знищений пожежею. Спадкоємцями після смерті батька є матір позивача, позивач та його брат.

Для підтвердження інформації щодо належності батькові ділянки, позивач звернувся до Дубівської сільської ради із заявою про надання копії рішення про можливу передачу ділянки батька у власність або користування.

05.12.2022 року Дубівська сільська рада надала позивачу Витяг з Архівної копії рішення Буцинської сільської ради де вказано, що рішенням №4/2 від 30.12.1993 року батькові передано приватну власність земельні ділянки загальною площею - 0,52 га., з яких: - 0,15 га| будівництва житлового будинку, - 0,25 га. та 0,12 га. для ведення особистого селянського господарства.

Отримавши довідки та з наявними в позивача документами, позивач в усному порядку звернувся до Старовижівського державного нотаріуса із наміром оформити спадкові права, але нотаріус повідомила йому, що для оформлення спадщини потрібно оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на це майно, а також повідомила про те, що спадкоємцями після смерті батька є позивач та відповідачі.

Позивач пояснював нотаріусу, що оригінали документів в нього відсутні та доводив те, що відповідачі не бажають і не будуть оформляти спадкові права після батька, про що нададуть заяви про відмову, але нотаріус не прийняла в позивача документи та рекомендувала в судовому порядку вирішувати питання оформлення спадщини.

Після відвідування нотаріуса позивач вирішив звернутись до суду із позовом про визнання права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації, здійснення держак реєстрації права власності і отриманням мною з Державного реєстру права власності земельні ділянки після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копи Будівельного паспорта на забудову земельної ділянки № 101 від 14.11.1977 року та на підставі рішення № 7 зборів уповноважених колгоспників колгосп ім. Фрунзе від 03.09.1977 року, батькові позивача виділено земельну ділянку для будівниці житлового будинку в селі Буцинь Седлищенської сільської Ради Старовижівського району.

Згідно Витяга з Архівної копії рішення сесії № 4 від 30.12.1993 року Буцинської сільської Ради народних депутатів Старовижівського району Волинської області та Додатку № 1 до рішення про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність батькові позивача, ОСОБА_4 на підставі його заяви, передано у власність земельні ділянки загальною площею - 0,52 га. з яких:

-0,15 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 0,25 га. для ведення ОСГ (ОПГ) в урочищі «За стадіоном»; 0,12 га. для ведення ОСГ (ОПГ) в урочищі «Низька».

Земельні ділянки передані безоплатно у приватну власність батькові. Буцинська сільрада надала їх у власність керуючись Декретом Кабінету Міністрів України» 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», Земельним кодексом України. |

Позивач звертався до працівників які складають Технічну документацію із землеустрої питанням оформлення права власності на ділянки на підставі цього рішення, але йому відмовили та рекомендували спочатку оформити спадкові права на земельні ділянки.

При зверненні до нотаріуса з`ясувалося, що спадкові права мають право оформити і відповідачі.

З цього приводу повідомляє, що відповідачі категорично відмовляються оформляти спадщину після смерті батька, їм вона не потрібна, вони ведуть свої господарства і наполягають на тому, щоб саме позивач оформлював спадщину в селі Буцин.

Позивач, як один із спадкоємців прийняв спадщину за законом після смерті батька, що підтверджується довідкою Дубівської сільської ради від 29.11.2022 року.

Батько позивача, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 43 роки, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , видане Смідинською сільською Радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис про смерть №22.

Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , актовий запис №19 від 29.05.1977 року, видане повторно Старовижівським РВ РАГС від 21.05.1997 року, підтверджується той факт, що позивач є сином ОСОБА_4 .

Відповідно до наданих суду матеріалів вбачається, що рішенням Буцинської сільської ради спадкодавцю передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок».

Оформлення за позивачем права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті батька в нотаріуса - унеможливлене.

Також повідомляє, що для визначення ціни позову, позивач звертався до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області для наданні інформації стосовно вартості земельних ділянок. Листом від 13.02.2023 року позивача повідомили, що для отримання такої інформації необхідна наявність кадастрового номера ділянки в Державному земельному кадастрі для визначення місцезнаходження земельної дії» коду Класифікації видів цільового призначення ділянки. А у зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості виготовити технічну документацію із землеустрою» відсутність спадкових прав, то вжити заходів щодо внесення відомостей про земельні ділянки до ДЗК не має можливості.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації, здійснення державної реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру речових прав на земельні ділянки, згідно рішення Буцинської сільської Ради Народних депутатів Старовижівського району Волинської області від 30.12.1993 року № 4/2 про передачу у приватну власність земельних ділянок загальною площею - 0,52 га, з яких: 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ; 0,25 га для ведення ОСГ (ОПГ) в урочищі «За стадіоном»; 0,12 га для ведення ОСГ (ОПГ) в урочищі «Низька».

В судове засідання позивач не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Дубівської сільської ради Троцюк І. в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяву, в якій вказують, що просять провести судове засідання за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 14.05.1997 року, виданого Смідинською сільською радою Старовижівського району Волинської області. (а.с. 7)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько зазначений ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 . (а.с. 8)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батько зазначений ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 . (а.с. 9)

Згідно копії Будівельного паспорта на забудову земельної ділянки № НОМЕР_6 від 14.11.1977 року та на підставі рішення № 7 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Фрунзе від 03.09.1977 року ОСОБА_4 виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку в селі Буцинь Седлищенської сільської Ради Старовижівського району. (а.с. 10-11)

Згідно Витяга з Архівної копії рішення сесії № 4 від 30.12.1993 року Буцинської сільської Ради народних депутатів Старовижівського району Волинської області та Додатку № 1 до рішення про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_4 на підставі його заяви, передано у власність земельні ділянки загальною площею - 0,52 га. (а.с. 15-16)

Відповідно до довідки Дубівської сільської ради №2-281/3.40 від 29.11.2022 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі Буцинської сільської ради за 1991-1995 роки за особовим рахунком НОМЕР_7 значився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходився АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований і на день смерті проживав за вищевказаною адресою з дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 та сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Син ОСОБА_1 в жовтні 1995 року був тимчасово знятий з реєстрації місця проживання в зв`язку з навчанням в м. Луцьку. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконавчим комітетом Буцинської сільської ради не посвідчувався. До складу спадкового майна входить: земельна ділянка площею 800 кв.м., яка 03.09.1977 року була виділена, колгоспом ім. Фрунзе Старовижівського району Волинської області для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Буцинь Старовижівського району, Волинської області, на якій знаходився житловий будинок зі 1978 року побудови, який в 1995 році знищено пожежею, повністю зруйнований і розібраний. З дня смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину : дружина ОСОБА_5 , сини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які фактично вступили в управління і володіння спадковим майном з 14.05.1993 року шляхом спільного проживання. (а.с. 14)

З матеріалів спадкової справи № 178, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_4 встановлено, що спадкоємцем майна померлого є його син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті батька.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно та майнові права, що належали спадкодавцеві на день смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач, як син померлого ОСОБА_1 , має право першої черги спадкування за законом після смерті померлого батька.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1розділу X "Перехідні положення" ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»(втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 року № 509-VІ).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець за життя не завершив приватизацію зазначених вище земельних ділянок.

Враховуючи те, що на зазначені земельні ділянки окрім позивача, інші спадкоємці не претендують, що підтверджуються письмовими заявами відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , представника Дубечненської сільської ради (а.с. 47-49), суд вважає за доцільним задовольнити позов.

Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління.

Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують підставність позову, оскільки до позивача перейшло право спадкодавця щодо завершення приватизації зазначених земельних ділянок..

Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.1268-1262, 1266, 1268 ЦК України, п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дубівської сільської ради про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру на земельні ділянки - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , НОМЕР_8 право на завершення приватизації, здійснення державної реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру речових прав на земельні ділянки, згідно рішення Буцинської сільської Ради Народних депутатів Старовижівського району Волинської області від 30.12.1993 року № 4/2 про передачу у приватну власність земельних ділянок загальною площею - 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ; 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «За стадіоном»; 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Низька» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко