ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2023 року

м. Харків

справа № 646/3743/19

провадження № 22-ц/818/2389/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Харківобленерго»

третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна інспекція енергетичного нагляду України

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна інспекція енергетичного нагляду України про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2023 року, постановлене суддею Сіренко Ю.Ю.,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго» (далі АТ «Харківобленерго»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна інспекція енергетичного нагляду України, Антимонопольний комітет України, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якому просив визнати неправомірними дії АТ «Харківобленерго» та зобов`язати укласти з ним договір з розподілу електричної енергії відповідно до норм цивільного законодавства України.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив визнати дії АТ «Харківобленерго» протиправними, неправовірними та такими, що не відповідають вимогам законодавства України, а саме: визнати факт здійснення обману та омани в розумінні законодавства України, щодо нього; зобов`язати АТ «Харківобленерго» здійснити публічні вибачення шляхом розміщення на офіційному сайті АТ «Харківобленерго» та/або іншому подібному сайті інформації такого змісту: «Ми співробітники АТ «Харківобленерго» приносимо свої вибачення перед споживачем ОСОБА_1 за те, що вводили його в оману та обманювали щодо надання ним додаткових документів для укладання договору, які суперечили законодавству України»; визнати факт нанесення йому моральної шкоди та стягнути з АТ «Харківобленерго» моральну шкоду в розмірі 160 000 грн; визнати факт внесення до офіційних документів АТ «Харківобленерго», які були йому надіслані/надані, завідомо неправдивих відомостей; визнати факт дискримінації з боку АТ «Харківобленерго» як на локальному рівні (рівні споживачів АТ «Харківобленерго») так і на загальноукраїнському рівні (рівні споживачів компаній, які здійснюють розподіл електричної енергії для споживачів). Крім того, просив прийняти відмову від частини позовних вимог, а саме щодо зобов`язання відповідача укласти з ним договір з розподілу електричної енергії відповідно до норм цивільного законодавства.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнати неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки є споживачем за вказаним позовом.

Акціонерне товариство «Харківобленерго» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 неподаною, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 року була направлена ОСОБА_1 за місцем його реєстрації, вимоги суду щодо усунення недоліків залишились невиконаними.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна інспекція енергетичного нагляду України про захист прав споживачів - залишено без руху оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та позивачу роз`яснено право протягом п`яти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Позивачу надано строк для сплати судового збору ставки якого визначені у Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду в дотримання вимог ст.175 ЦПК України зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності Закону, тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача, як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

З пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» убачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Позивач не сплатив судовий збір, посилаючись на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати дії АТ «Харківобленерго» протиправними, неправовірними та такими, що не відповідають вимогам законодавства України та інше. При цьому зазначаючи, що він є власником нежитлових приміщень та хоче оформити свої правовідносини з відповідачем для отримання відповідних послуг, проте відповідач у паперовій формі не уклав з ним договір, чим на думку позивача порушив його права.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги пов`язані із захистом прав споживача, тому він звільнений від сплати судового збору за подання такого позову.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що наявні підстави для визнання заяви ОСОБА_1 неподаною, оскільки ним не усунуто недоліки позовної заяви, а саме не сплачено судовий збір.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова