Провадження № 2/679/523/2023
Справа № 679/1541/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Нестерук К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, Служба у справах дітей Юрковецької сільської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначається, що з 22.06.2006 по 30.05.2012 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із матір`ю.

З 2015 року, а саме більше восьми років відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно їх спільного із позивачем сина, не бере будь-якої участі у вихованні дитини, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком, станом здоров`я, а також не надає жодної моральної підтримки дитині. За весь час, починаючи з 2015 року, ОСОБА_2 жодного разу не відвідав свого сина та не телефонував йому, дитина не отримувала від відповідача подарунків на жодне зі свят, зокрема і на день народження.

У 2016 році позивач вийшла заміж за ОСОБА_4 і з того часу вона із сином ОСОБА_3 проживають разом із новим чоловіком та його батьками за адресою: АДРЕСА_1 .

З 2016 року батьківські обов`язки щодо малолітнього ОСОБА_2 виконує нинішній чоловік позивача ОСОБА_4 , який разом із ОСОБА_1 забезпечує дитину всім необхідним, зокрема виховує її, піклується про її духовний та фізичний розвиток, стан здоров`я, матеріальне забезпечення тощо.

При цьому сам ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина, що також вважає доцільним орган опіки та піклування за місцем проживання позивача, про що зазначається у відповідному висновку.

Позбавлення батьківських прав відповідача дозволить позивачу більш повно захищати права та законні інтереси сина, між її сином ОСОБА_3 та вітчимом останнього ОСОБА_4 склалися гарні стосунки і син вважає своїм батьком саме ОСОБА_4 .

З огляду на це позивач просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3

27.11.2023 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку загального позовного провадження (а.с. 48).

У підготовче засідання позивач не з`явилася, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Представники третіх осіб у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань не надали.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 з 22.06.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.05.2012, після чого 24.05.2016 позивач уклала шлюб із ОСОБА_4 , після реєстрації якого взяла собі прізвище чоловіка (а.с. 13, 26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого у свідоцтві про народження записані сторони у справі (а.с. 12).

У листі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 337 від 25.09.2023 зазначається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 24.05.2016 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом зі своєю матір`ю, вітчимом (чоловіком матері) ОСОБА_4 та його батьками - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а також своїм братом ОСОБА_8 . Вихованням ОСОБА_3 на час проживання у с. Добринівці займаються його матір та вітчим, у той час як рідний батько ОСОБА_2 його не відвідує (а.с. 23).

Як вбачається із характеристик №№ 334-336 від 25.09.2023, складених виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_3 виховується у благополучній, міцній, гармонійній і матеріально забезпеченій сім`ї, прихильно ставиться як до своєї матері ОСОБА_1 , так і до свого вітчима ОСОБА_4 , якого називає татом (а.с. 24, 24а, 25).

У листі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» Чернівецької міської ради № 599 від 21.08.2023 вказано, що ОСОБА_3 на прийом до сімейного лікаря з 2015 року по теперішній час приводив ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Іншими особами супровід не здійснювався. Негативу у ставленні обох сторін не спостерігалося (а.с. 36).

Згідно з висновком за результатами психологічної діагностики провідного психолога Чернівецького міського центру соціальних служб під час бесіди із ОСОБА_3 стало відомо, що батько не спілкується з ним та не цікавиться його життям. У пам`яті дитини майже не відновлюються спогади про батька. Дитина уникає питань про батька і каже, що не хоче про нього говорити. Із вітчимом ОСОБА_4 у дитини дуже хороші та дружні стосунки, дитина називає його татом. Вітчим користується авторитетом у хлопчика, завжди підтримує та допомагає йому. Дитина більш прихильно ставиться до матері, найбільш психологічно значимим членом сім`ї хлопчик вважає маму та вітчима, зокрема у складних ситуаціях схильний спиратися саме на їх підтримку та допомогу. Ставлення до батька характеризується нейтральністю (а.с. 37).

Із характеристики та листа Чернівецької гімназії № 13 Чернівецької міської ради № 292 від 16.08.2023 вбачається, що учень 7-Б класу ОСОБА_3 за місцем навчання характеризується виключно позитивно та навчається у цьому закладі з 01.09.2017 і по теперішній час. За період навчання дитини мати ОСОБА_1 систематично відвідує батьківські збори, різноманітні шкільні заходи, в яких бере участь її син. ОСОБА_1 цікавиться навчанням дитини, постійно контактує із класним керівником, а за потреби - і з вчителями-предметниками щодо успішності сина, приділяє достатньо уваги навчанню та вихованню дитини. Батько ОСОБА_2 за період навчання ОСОБА_3 жодного разу навчанням та успішністю сина не цікавився, не був присутній на батьківських зборах та інших заходах, із класним керівником зв`язок не підтримував (а.с. 33, 34-35).

У висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 16 від 30.10.2023 вказано, що останній вважає доцільним прийняття в судовому порядку рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_3 у зв`язку зі свідомим ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків стосовно цієї дитини (а.с. 38-39, 40).

У матеріалах справи також наявна нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 , в якій відповідач вказує, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_3 , а також нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4 , в якій він висловлює намір усиновити ОСОБА_3 (а.с. 42).

Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2011 батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З урахуванням встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , а також забезпечення його всебічного розвитку. Про це свідчать зокрема ті обставини, що відповідач тривалий час не проживає з дитиною та не відвідує її за місцем проживання, не спілкується з нею, а також не відвідує заклади, де вона навчається та лікується, не виявляючи зацікавленості її життям, успіхами у навчанні та станом здоров`я.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Крім наданої відповідачем на адресу суду заяви про визнання позовних вимог, до позову додається нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 від 20.10.2023, в якій він зазначає, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , що вочевидь свідчить про відсутність будь-якого інтересу відповідача до цієї дитини.

Враховуючи, що відповідач надав суду заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач свідомо та систематично протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки належним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини ОСОБА_3 , а також не цікавиться її життям та не бере у ньому будь-якої участі, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_3 .

При цьому суд звертає увагу відповідача, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (на чому наголошується у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18).

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 536,80 грн, сплаченого нею при поданні позову (а.с. 1), а решту 50 відсотків судового збору (що також складає 536,80 грн) стягнути на її користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, Служба у справах дітей Юрковецької сільської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн (п`ятисот тридцяти шести гривень вісімдесяти копійок).

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки #87 від 13.11.2023, у розмірі 536,80 грн (п`ятисот тридцяти шести гривень вісімдесяти копійок).

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Нетішинському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Третя особа-1: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (ідентифікаційний код: 04418653; місцезнаходження: Чернівецька область, Чернівецький район, с. Юрківці, вул. Центральна, буд. 36).

Третя особа-2: Служба у справах дітей Юрковецької сільської ради (ідентифікаційний код 44686177; місцезнаходження: Чернівецька область, Чернівецький район, с. Юрківці, вул. Центральна, буд. 36).

Суддя І.Г. Безкровний