РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року

м. Рівне

Справа № 567/459/23

Провадження № 22-ц/4815/754/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Мороз А.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Гуль Н.В. на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 03 травня 2023 року, ухвалене в складі судді Василевича О.В., повний текст рішення складено 03.05.2023 року, у справі №567/459/23

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики у розмірі 350 000 доларів США.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 02 травня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

02.05.2023 року позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки ринкова вартість майна на яке накладено арешт ухвалою суду від 03.04.2023 є значно нижчою від заявлених позивачем вимог . Зазначає, що після звернення позивача до суду відповідачем ОСОБА_2 були вчинені дії з відчуження належного йому майна зокрема 24.03.2023 року між відповідачем ОСОБА_2 та співвідповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір про поділ нерухомого спільного майна, відповідно до якого була передана частка відповідача у спільному майні - садовому будинку.

Враховуючи дії відповідача ОСОБА_2 з відчуження майна, позивач вважає, що існує також ризик відчуження співвідповідачкою ОСОБА_3 належного їй нерухомого майна.

Позивач вказує на наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, а відтак вважає, що вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача спроможне забезпечити ефективний захист його прав та інтересів.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 03 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на - житловий будинок загальною площею 154,5 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, номер відомостей про речове право 19193357;

- садовий будинок загальною площею 304 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, номер відомостей про речове право 49694535;

- земельну ділянка кадастровий номер :03:002:0011 площею 0,187 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: Рівненська область Острозький район с. Шлях: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 42, номер відомостей про речове право 5462249;

- земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0268 площею 0,12 га, для колективного садівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, номер відомостей про речове право 49694570;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0101 площею 1,5122 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Рівненська область Острозький район Верхівська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 42, номер відомостей про речове право 43813586;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0205 площею 1,8828 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Рівненська область Острозький район Могилянівська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер відомостей про речове право 43488321;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:001:0088 площею 2,2056 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Рівненська область Острозький район Плосківська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 42, номер відомостей про речове право 43813613;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0048 площею 3,9766 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246, номер відомостей про речове право 43813530.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держреєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищезазначеного нерухомого майна, в тому числі вносити до державного реєстру речових прав записи про держреєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування держреєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо вищезазначених об`єктів майна до вирішення Острозьким районним судом Рівненської області справи по суті.

Не погодившись із ухвалою суду, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову.

Покликається на те, що суд не пересвідчився чи дійсно між нею та позивачем існують спірні правовідносини та не врахував, що 11.08.2021 між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюбний договір відповідно до якого земельні ділянки сільськогосподарського призначення є її особистою приватною власністю. Крім того, на момент укладення договору про поділ спільного майна подружжя вони (відповідачі) не знали про звернення позивача до суду із даним позовом. Суд неправильно встановив особу - відповідача, оскільки сам по собі факт перебування у шлюбі з боржником не створює солідарного обов`язку для подружжя щодо повернення боргу. Вказує, що судом не враховано вимоги розумності, обґрунтованості та співмірності заходів забезпечення позову, оскільки спільною заборгованістю подружжя може вважатися лише заборгованість, що виникла внаслідок спільних дій подружжя або одного з них, але такі докази в матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази того, що вона є боржником за договорами позики.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує, що ухвала суду є законною та обґрунтованою. Просить залишити її без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 існує спір з приводу стягнення заборгованості за чотирма договорами позики на суму 350 000 доларів США, що еквівалентно 12 799 010 грн.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №329121466 від 13.04.2023 року, №329121313 від 13.04.2023 року, №329121438 від 13.04.2023 року, №329121250 від 13.04.2023 року, №329121400 від 13.04.2023 року, №329121365 від 13.04.2023 року, №329121337 від 13.04.2023 року, № 329121282 від 13.04.2023р. співвідповідачці ОСОБА_3 на праві власності належить наступне нерухоме майно : - житловий будинок загальною площею 154,5 кв. м., - садовий будинок загальною площею 304 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; - земельні ділянки кадастрові номери :03:002:0011 площею 0,187 га; :06:002:0101 площею 1,5122 га; :04:002:0268 площею 0,12га, :06:002:0205 площею 1,8828 га; :06:001:0088 площею 2,2056 га; :02:003:0048 площею 3,9766 га.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2, 10 частини першої, частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21) та від 12 січня 2022 року у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Убачається, що подаючи заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовував її лише тим, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки співвідповідач ОСОБА_3 може розпорядитися належним їй на праві власності нерухомим майном, а ринкова вартість майна на яке накладено арешт ухвалою суду від 03.04.2023 є значно нижчою від заявлених позивачем вимог .

Проте будь-яких даних стосовно того, що саме ОСОБА_3 є боржником перед ОСОБА_1 за договорами позики у матеріалах даної справи немає, а відтак між ними у цій справі реального спору не існує. Питання щодо спільного майна подружжя в тому числі його поділу у цій справі не вирішується.

Предметом даного спору є стягнення заборгованості за договорами позики, стороною яких ОСОБА_3 не була.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, а також не вирішується наперед результат розгляду справи по суті позову.

Встановивши, вищенаведені порушення процесуального закону допущенні судом першої інстанції при вирішенні заяви про забезпечення позову, що є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Згідно п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Гуль Н.В. задовольнити.

Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 03 травня 2023 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 червня 2023 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.