Справа №463/6808/23
Провадження №2-н/463/1788/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21 грудня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

суддя Личаківського районного суду м. Львова Мармаш В.Я., розглянувши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

ТзОВ "Львівгаз збут" звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у тому числі інфляційних нарахувань, 3 процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення ОСОБА_1 плати за спожитий природний газ в розмірі 3302,30 грн. та 268,40 грн. судового збору.

Вивчивши зміст заяви вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу, цей висновок підтверджується наступними мотивами.

Згідно із ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного судочинства, спрямований на розвантаження судів загальної юрисдикції від справ, які не потребують повної та детальної процедури розгляду, на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою.

Аналіз норм, які регламентують наказне провадження, у сукупності з нормами Загальної частини ЦПК України дають підстави для висновку про те, що на нього повною мірою поширюються вимоги закону щодо правильного і своєчасного розгляду та вирішення цивільних справ, до числа яких належать і справи про видачу судового наказу. Зокрема, це означає, що судовий наказ повинен відповідати вимогам законності та обгрунтованості (ст. 213 ЦПК України).

При цьому те, що наказне провадження покликане захистити саме безспірні права осіб шляхом видачі судового наказу підтверджується тим, що відповідно до ст. 167 ЦПК України, розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Крім того, судовий наказ видається суддею за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України, який є вичерпним.

Стаття 163 ЦПК України закріплює вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, порушення яких є наслідком у виді відмови судді у видачі судового наказу.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із ч. 2 п.п. 4,5 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (зокрема, додаються докази на підтвердження вимоги та що така вимога є безспірною).

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у тому числі інфляційних нарахувань, 3 процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення ОСОБА_1 плати за спожитий природний газ в розмірі 3302,30 грн. та 268,40 грн. судового збору.

На адресу суду від ОСОБА_1 надійшло заперечення на заяву про видачу судового наказу у якому вказується, що у неї відсутня заборгованість перед заявником. На підтвердження чого долученла квитанцію про оплату боргу.

Таким чином, боржник ставить під сумнів безпірність вимог заявника.

Поряд з цим, згідно з положеннями постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 з 24.02.2022 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відтак, вказане свідчить про запровадження на період дії введеного в Україні воєнного стану мораторію на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України"Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє на даний час.

З урахуванням вищенаведеного та враховуючи зміст заявлених заявником вимог, вважаю, що заявником заявлено вимогу про стягнення індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих, в тому числі, у період дії заборони, встановленої постановою КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206.

А тому, враховуючи наведене вище, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, оскільки заявлені вимоги, які не відповідають вимогам ст. 161 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 162, 165, 258, 260 ЦПК України, -

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України.

Суддя В.Я. Мармаш