Справа №755/7303/22 Головуючий в суді І інстанції Коваленко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

20 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіза житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що на підставі рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 26.11.2019 р. на правління ОСББ було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2019/2020 років та погоджено підписання договорів із суб`єктами господарювання щодо забезпечення початку опалювального сезону 2019-2020 р., а також затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

На підставі рішення Загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 27 листопада 2020 року на правління ОСББ «Лазурний Блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2019/2020 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

Крім того, на підставі рішення Загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 27 листопада 2020 року встановлений разовий внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років, який сплачується протягом 10 календарних днів після прийняття рішення загальними зборами ОСББ.

ОСОБА_1 разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності є власниками квартири АДРЕСА_1 з 11.11.2021 року.

Вказував, що відповідачі щомісячні внески з платежів за опалення будинку сплачують частково, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за внески з платежів за опалення будинку АДРЕСА_2 за період з березня 2021 року по 31 травня 2022 року суму основного зобов`язання - 29 879,52 гривень та інфляційні нарахування в сумі 3 815,76 гривень та 3% річних в сумі 436,66 гривень, а разом 34 568,59 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 300,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСББ «Лазурний Блюз» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що місцевий суд не врахував, що ОСББ не є надавачем житлово-комунальних послуг та не відноситься до надавача послуги з управління багатоквартирним будинком, укладення договорів про надання житлово- комунальних послуг між об`єднанням та співвласниками не передбачено законодавством.

Вважає, що суд першої інстанції помилково ототожнив поняття платежів і внесків, визначених зборами співвласників, та поняття тарифів на послуги, які формуються державою, тому, вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, що суд до спірних правовідносин застосував норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що на момент звернення до суду втратили чинність на підставі Постанови КМ№ 85 від 02.02.2022.

Відповідачі правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження правомірності вимог щодо стягнення з відповідачів оплати за послуги з централізованого опалення.

Крім цього, суд встановив, що адміністрація ОСББ не виконала свої обов`язки щодо реагування на відключення системи внутрішньо квартирних комунікацій подачі теплової енергії до квартири відповідачів.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про неналежне виконання позивачем своїх статутних обов`язків щодо введення відповідачів до складу членів ОСББ з роз`ясненням всіх їх прав та обов`язків, як нових членів ОСББ.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2013 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз», .

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» діє на підставі Статуту, який затверджено Загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» (протокол від 12 грудня 2019 року).

Згідно Статуту ОСББ «Лазурний Блюз» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 .

Метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Завданням та предметом діяльності Об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, в тому числі інженерних мереж, що знаходяться на балансі Об`єднання; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю Об`єднання.

Статутом визначено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників належать, серед іншого: - попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, загальна сума зобов`язань Об`єднання за якими (з урахуванням змін та доповнень) перед одним контрагентом протягом одного календарного року перевищує розміру 300 (триста) мінімальних заробітних плат, а також договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частини; - визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 28.04.2015 року визначено, що з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує ОСББ «Лазурний Блюз», а з 01 червня 2015 року встановлено щомісячні внески членів ОСББ «Лазурний Блюз» та/або власників приміщень на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 та прибудинкової території, за експлуатацію неподільного та загального майна у розмірі 4,40 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлових приміщень.

Рішенням Загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 26.11.2019 року на правління ОСББ «Лазурний Блюз» покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2019/2020 років, та погоджено підписання договорів із суб`єктами господарювання щодо забезпечення початку опалювального сезону 2019-2020р.р., а також

Рішенням Загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 26.11.2019 р. затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

Рішенням Загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 27.11.2020 року на правління ОСББ «Лазурний Блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2020/2021 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

На підставі рішення Загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 27.11.2020 року встановлено обов`язковий для всіх співвласників Разовий внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років, який сплачується протягом 10 (десяти) календарних днів після прийняття Рішення Загальними зборами ОСББ.

У відповідності до п.3.b даної Методики разовий внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років - це обов`язковий разовий внесок у розумінні цього терміну, встановленого Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Розмір Разового внеску на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років, порядок його нарахування і строки оплати встановлюються Методикою.

Як вбачається з Інформаційної довідки №304166269 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також неповнолітня ОСОБА_3 успадкували за законом майно померлогоОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рівних частках, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , про що отримали свідоцтво про право на спадщину, за законом, серії та номер:3462, видане 11.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сахман Т.В. (а.с.11-13 т.1).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, з 31 березня 2021 року по 31 травня 2022 року відповідачам нараховані суми до сплати за наступні послуги: за опалення місць загального користування (вестибюль) в розмірі 305,60 грн. та за послуги з централізованого опалення в розмірі 29 573,92 грн., а всього на загальну суму в розмірі 29 879,52 грн.

За правилами ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. (ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Обов`язки співвласників багатоквартирного будинку визначені статтями 7, 15 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до яких співвласники зобов`язані, в тому числі, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання), укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VШ).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Частина 3 статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління.

Як визначено положенням статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до пункту 5 Статуту ОСББ «Лазурний Блюз» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення, а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неналежне виконання позивачем своїх обов`язків щодо прийняття відповідачів в члени ОСББ з роз`ясненням всіх їх прав та обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2020 у справі №906/884/19, дійшов висновку про те, що, рішення загальних зборів, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, є обов`язковими для власників житлових приміщень, які в силу прямої норми закону несуть тягар утримання належного їм майна та зобов`язані виконувати прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 06.07.2018 у справі № 910/582/17, від 17.07.2018 у справі №910/6356/16, від 15.05.2019 у справі №761/10136/16-ц, від 24.01.2020 у справі №910/1395/19.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Лазурний блюз», які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, є чинними, в судовому порядку не скасовані та не визнані недійсними.

Крім цього, місцевим судом не враховано, що обов`язок вчасної періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до складу відповідного вузла обліку теплової енергії (квартирного лічильника тепла) покладено на власників квартир, а з матеріалів справи вбачається, що відповідачами повірка лічильника була зроблена лише 11.07.2022 року, при тому, що позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за внески з платежів за опалення будинку за період з 31 березня 2021 року по 31 травня 2022 року.

Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, колегія суддів відхиляє надані відповідачами докази, а саме копію Акту обстеження монтажу приладу обліку від 11 липня 2022 року, копію демонтажу приладу обліку від 15.06.2022 року, копію свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, як такі, що є не належними та недопустимим доказом по справі, оскільки повірка лічильника була здійсненна вже після виникнення заборгованості зі сплати платежів за опалення будинку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/10965/17, 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 та ухвалі Верховного Суду від 06.03.2020 у справі №911/1974/18.

Разом з тим, відповідачі не надали жодного доказу наявності відповідних претензій до ОСББ, як і не надали жодних доказів ненадання відповідних послуг позивачем.

Споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Порядок відключення від систем централізованого теплопостачання регулюється Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року N 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2019 р. за N 982/33953 яким затверджено Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої водизабороняється та таке відключення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 19 вересня 2019 року у справі №629/367/17, від 25.03.2019 у справі №576/2554/14-ц, від 25.07.2019 у справі №361/5676/15-ц.

Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів того, що квартиру відповідача у встановленому законом порядку було відключено від мереж централізованого опалення відповідачами не надано.

При цьому, колегія суддів вважає, що фотокопія тексту: «Квартира 372. На час ремонту радіатори опалення будуть демонтовані. Подачу теплоносія не вмикати!», не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження звернення відповідачів до ОСББ та погодження відключення квартири від системи опалення будинку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , які в порушення норм Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", Цивільного кодексу України, та всупереч рішенням Загальних зборів співвласників ОСББ «Лазурний блюз», оформлених протоколами від 26.11.2019 року та від 14.12.2020 року, не виконуються зобов`язання зі сплати відповідних платежів за опалення будинку, зобов`язані погасити заборгованість перед ОСББ у сумі 29 879,51 грн.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 року у справі № 641/7403/16-ц.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачами існують грошові зобов`язання, які відповідачами порушуються, наявна заборгованість підлягає сплаті з врахуванням трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань (висновок у справі ВСУ № 6-68цс12).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні нарахування та 3% річних за період з 31.03.2021 по 31.05.2022, разом з тим, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. В пункті 2 цієї постанови вказано, що вона застосовується з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню за період з 31.03.2021р. по 31.01.2022р. інфляційні втрати у розмірі 412,14 грн, та 3% річних у розмірі 330,45 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано до суду: ордер серії АА №1192696; копія договору №12-05/44 про надання правової допомоги від 08 липня 2022 року, укладений між АО «Захист 24» та ОСББ «Лазурний Блюз», в якому передбачено, що розмір гонорару адвоката становить 5 300 грн (п.3.2.2. Договору); акт №1 приймання-передачі послуг за договором №12-05/44; платіжне доручення №5 від 11.07.2022 на суму 5 300 грн (а.с. 68-77).

Таким чином, представником позивача були надані документи, які підвереджують понесені витрати на правову допомогу у повній відповідності до вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України та ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Так, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення не співмірності таких витрат.

Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 в постанові від 3 жовтня 2019 року, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Подібні висновки також містяться в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20 в постанові від 17 травня 2021 року, у справі № 910/7586/19 в постанові від 25 травня 2021 року, у справі № 910/16803/19 у постанові від 19 липня 2021 року.

Проте, матеріали справи не містять клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідачів витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5 300 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, та вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов ОСББ «Лазурний Блюз» задовольнити частково та стягнути з відповідав на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 30 622,11 грн, що складається з заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 29 879,52 грн, інфляційні втрати у розмірі 412,14 грн та 3% річних у розмірі 330,45 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 5 300 грн.

У зв`язку із скасуванням судового рішення і частковим задоволенням позову відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, апеляційний суд покладає на відповідачів і витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» () заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 29 879,52 грн, інфляційні втрати у розмірі 412,14 грн та 3% річних у розмірі 330,45 грн, а всього 30 622 (тридцять тисяч шістсот двадцять дві) гривень 11 копійок, та витрати на правову допомогу у розмірі 5 300 (п`ять тисяч триста) гривень.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» () судовий збір по 2 959 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 58 копійок з кожної.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: