РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року

м. Рівне

Справа № 949/758/22

Провадження № 22-ц/4815/523/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Мороз А.В.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування виконкому Дубровицької міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 березня 2012 року, було розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 21 березня 2012 року. Від даного шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, син ОСОБА_4 залишився проживати разом із нею в м. Камінь-Каширський, Волинської області. З моменту розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_1 , маючи реальну можливість виконувати обов`язки по вихованню дитини, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач не цікавиться життям дитини, її фізичним та духовним розвитком, не проявляє батьківської турботи та піклування, не цікавиться навчання дитини, не забезпечує дитину матеріально. Крім того, на даний час у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. Вона самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відтак вважає, що вказані нею обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи наведене, просить позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 січня 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування виконкому Дубровицької міської ради про позбавлення батьківських прав задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Апелянт покликається на приписи ст. 164 СК України, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Наголошує, що позбавлення прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері) так і для дитини (ст. 166 СК України).

Зазначає, що судом не досліджувалось його ставлення до дитини та не враховувалось бажання спілкуватись з сином.

Також вказує, що недостатня участь у житті сина зумовлена територіальною віддаленістю та тривалим конфліктом з позивачкою.

Доводить, що заборгованість по аліментам виникла у зв`язку з одруженням та народженням дитини. Однак аліменти сплачував, хоч і з затримкою.

Вважає Висновок органу опіки та піклування необґрунтованим та таким, що ґрунтується лише на поясненнях самої позивачки.

Крім цього вважає, що думка дитини не може бути достатньою підставою для задоволення вимог про позбавлення батьківських прав.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що батьком неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_1 (а.с.6).

Як вбачається із довідки №612 від 28 червня 2022 року, виданої ОЗЗСО "Камінь-Каширський ліцей №1 імені Євгена Шабліовського", ОСОБА_4 навчається в 9-Б класі . Виховання ОСОБА_4 займається його матір ОСОБА_3 . Протягом навчання ОСОБА_4 у навчальному закладі, його батько ОСОБА_1 участі у батьківських зборах не брав, не цікавився навчанням дитини в педагогів (а.с.7).

З ОСОБА_1 та користь позивачки ОСОБА_3 , на підставі виконавчого листа №2-6/09, виданого Камінь-Каширським районним судом Волинської області 09 лютого 2009 року, стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки №10328/20.15 від 05 серпня 2022 року, виданої Дубровицьким відділом ДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), станом на 04 серпня 2022 року, за ОСОБА_1 рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 14220,97 грн. (а.с.48).

Однак на станом на березень 2023 року заборгованості не має. (а.с.124).

Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо його сина ОСОБА_4 вбачається, що після розірвання шлюбу із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 із сином не зустрічався, по телефону не спілкувався. Аліменти на утримання сина сплачує та заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. З отриманої від Камінь-Каширської міської ради інформації вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом із чоловіком на трьома дітьми в м. Камінь-Каширський. Зі слів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не бере участі у вихованні сина ОСОБА_4 . З проведеної бесіди із малолітнім ОСОБА_4 , комісія встановила, що з батьком дитина давно не спілкується. 14 вересня 2022 року ОСОБА_1 повідомив, що до дитини не їздив, по телефону із сином не спілкувався. 14 вересня 2022 року, за підсумками засідання комісії з питань захисту прав дитини, було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його сина ОСОБА_4 (а.с.64-65).

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3 . До моменту подачі ОСОБА_3 позову до суду про позбавлення батьківських прав, їй не було відомо про те, що теперішній чоловік ОСОБА_3 не є рідним батьком її сина ОСОБА_4 . ОСОБА_3 розповідала їй, що батько її сина ОСОБА_4 , не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям та не забезпечує матеріально. Проживаючи по сусідству, вона жодного разу не бачила, щоб рідний батько ОСОБА_4 приїздив до сина.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3 та час від часу вони спілкуються. ОСОБА_3 розповідала їй, що батько її сина ОСОБА_4 , не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям та не забезпечує матеріально. За час проживання ОСОБА_4 в м. Камінь-Каширський, вона не бачила, щоб його батько ОСОБА_1 , приїздив до сина.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що на даний час він проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 в м. Камінь-Каширський, Волинської області. Після розірвання шлюбу між батьками, він свого батька ОСОБА_1 не бачив та не спілкувався з ним. За весь цей час, він спілкувався лише із бабусею по батьківській лінії.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що син проживає приблизно за 200 км, а з позивачкою вони перебувають в поганих стосунках і існуючий між ними психологічний бар`єр не дає можливості йому відвідувати сина.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За правилами ч. 1,2,4 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Підставою для позбавлення батьківських прав позивачем зазначено, що відповідач не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться ним, не виявляє бажання піклуватись про нього.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та нехтування своїми обов`язками відповідачем які б свідчили про його свідоме ухилення від виховання свого сина.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес батька до дитини.

Отже, позицією відповідача по справі підтверджується наявність інтересу до збереження батьківського зв`язку з дитиною.

Колегія суддів виходить з того, що думка неповнолітньої дитини є достатньо вразливою для нав`язування певних ідей та ставлення близьких родичів, з якими вона постійно проживає. Тому думка неповнолітньої дитини є важливою, але не може бути абсолютною для суду.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем хоч і нерегулярно, однак сплачувались аліменти, а заборгованість що виникала, не може бути визначальною підставою для позбавлення батьківських прав та на даний час заборгованість відсутня.

Місцевий суд не врахував, що позивач бажає налагодити стосунки з дитиною, з якою більшою мірою з власної вини не спілкувався протягом тривалого часу та той факт, що самі батьки, проживають у різних населених пунктах (позивач - у м. Камінь-Каширський, Волинська обл., відповідач - с. Велюнь, Сарненський р-н, Рівненська обл.) і перебувають у недоброзичливих відносинах, що ставить батька у заздалегідь невигідне становище в можливості спілкування з дитиною.

Вказані обставини також лишились поза увагою органу опіки та піклування виконкому Дубровицької міської ради.

Суд бере до уваги, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Слід погодитись з тим, що умисність ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та те, що позбавлення зв`язку з батьком відповідатиме найкращим інтересам дитини достатніми доказами не підтверджена. Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу відповідача щодо недопустимості пасивної позиції у прагненні до налагодження стосунків з дитиною.

За наведеного, суд першої інстанції дійшовши передчасного висновку про обґрунтованість позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що незважаючи на доводи позивачки, якими вона обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав, ці аргументи не є достатніми для виправдання такого серйозного втручання в сімейне життя відповідача, у зв`язку із чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, але необхідно попередити відповідача про зміну свого ставлення до виховання дитини, що буде відповідати забезпеченню якнайкращих інтересів дитини.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 січня 2023 року скасувати.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування виконкому Дубровицької міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню сина та покласти на Орган опіки та піклування виконкому Дубровицької міської ради контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачем.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.