Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2798/23
Номер провадження: 2/511/698/23
20 грудня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Бобровська І. В.,
секретаря судового засідання Руденко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Роздільнянська міська рада Одеської області про виділ частки нерухомого майна зі спільної часткової власності, припинення спільної часткової власності та визнання права власності на виділене майно,
08.09.2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 , згідно договору дарування, серії НВІ №289538 від 29.11.2016 року, є власником частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до договору дарування будинку позивачу у власність перейшли: частина житлового будинку, площею 50,64 кв.м., господарчі споруди: веранда «а», жила прибудова «АІ», сарай «Б», сарай «В», вбиральня «С», огорожа №1-2. Інша частина даного будинку належить відповідачці ОСОБА_2 . Після отримання у власність частини будинку, позивачем були проведені поточні ремонті роботи, без знесення несущих стін та конструкцій. На даний час, кожний із співвласників житлового будинку, відокремив електро -, водо -, газо постачання та водовідведення, має особисті рахунки в постачальних організаціях, співвласники мають окремі подвір`я, присадибні ділянки, що зазначає повністю окреме використання частин будинку кожним із співвласників.
На підставі викладеного, позивач просить суд припините право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що складається: з житлового будинку літ «А» загальною площею 67,6 кв.м., житлова 29,5 кв.м., приміщення - 2-1 передня 8,00 кв.м., 2-2 ванна 6,1 кв.м., 2-3 житлова кімната 8,1 кв.м., 2-4 житлова кімната 13,3 кв.м., 2-5 коридор 13,0 кв.м., 2-6 житлова 8,1 кв.м., 2-7 кухня 11,00 кв.м., господарські споруди: «В» - сарай, №3 ворота, та визнати за ОСОБА_1 право власності на дане виділене нерухоме майно.
На підставі витягу автоматизованої системи документообігу Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.09.2023 року для розгляду справи призначено головуючого суддю Бобровську І.В. (а.с.44)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.09.2023 року провадження по справі відкрито, в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання. У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Теренчук Є.М. про витребування доказів відмовлено. До участі в справі, в якості третьої особи залучено Роздільнянську міську раду Одеської області.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.11.2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представника адвокат Теренчук Є.М. в судове засідання не прибули, надали заяву, відповідно до якої просять позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. На підставі ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідно до поштового повідомлення вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання відсутня, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судової повістки.
Представник третьої особи Роздільнянської міської ради Одеської області Прибилов О.О. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідачки та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно договору дарування частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок від 29.11.2016 року є власником частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до договору на земельній ділянці Роздільнянської міської ради, знаходиться один житловий будинок, зазначений літерою «А», житловою площею 50,64 кв.м., загальною площею 100,90 кв.м. та господарчі споруди: веранда «а», жила прибудова «А1», сарай «Б», сарай «В», вбиральня «Є», огорожа - №1-2. Вищевказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №2776.
Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 25.05.2023 року ФОП ОСОБА_4 за замовленням ОСОБА_1 встановлено, що під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації об`єкта, встановлено його готовність до експлуатації.
З листа керівника суб`єкта господарювання ОСОБА_4 від 08.09.2023 року №164 встановлено, що при проведенні поточної інвентаризації частини житлового будинку та господарських будівель, були виявлені розбіжності в житловій площі на 0,45 кв.м. та у загальній площі на 3,15 кв.м., у зв`язку з тим, що проведений поточний ремонт будинку, що не відноситься до самовільного будівництва чи реконструкції, а також відображена тимчасова будівля, яка не пов`язана з фундаментом під літ «Г» - сарай, що не відноситься до самовільного будівництва.
Також з листа вбачається, що характеристика частини житлового будинка та господарських будівель складає: «А» житловий будинок, загальною площею 67,60 кв.м., житлова площа 29,50 кв.м., а саме: 2-1 передня 8,00 кв.м., 2-2 ванна 6,10 кв.м., 2-3 житлова кімната 8,10 кв.м., 2-4 житлова кімната 13,30 кв.м., 2-5 коридор 13,00 кв.м., 2-6 житлова кімната 8,10 кв.м., 2-7 кухня 11,00 кв.м., «В» сарай, «Г» сарай, №3 ворота.
Відповідно до зведеного акту вартості садибного будинку та господарських будівель та споруд, складеного суб`єктом господарювання ОСОБА_4 , вартість частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 11.08.2023 року складає 164817,00 грн. (дійсна інвентаризація), 282288,00 грн. (відбудована інвентаризація)
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 бажає у даний час виділити у натурі 1/2 частку майна (житлового будинку) з даного житлового будинку, яка відповідно до договору дарування належить йому, що може бути вирішено тільки у судовому порядку.
Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а)множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна.
Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
Верховний Суд в постанові від 06 жовтня 2021 року по справі № 336/1136/19, зауважив, що виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.
Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.
Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.
Тобто частки житлового будинку, який належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є відокремлені, мають окремий вихід, вхід і можуть бути виділені в натурі.
Окрім того, як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку, з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами статей 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами), за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до ухвали Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 04.03.2019р. у справі №923/441/18, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.04.2021 року №495/1706/16, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.
Отже, судовий збір з вимог виділити в натурі 1/2 частину житлового будинку, визнати право приватної власності на це майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, яка становить 164817 грн. станом на 11.08.2023 року.
Позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, а саме: припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та дві вимоги майнового характеру: виділити ОСОБА_1 в натурі, як окрему одиницю, окремий об`єкт нерухомості, а саме: 1/2 частку спільного майна з житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що складається: з житлового будинку літ «А» загальною площею 67,6 кв.м., житлова 29,5 кв.м., приміщення - 2-1 передня 8,00 кв.м., 2-2 ванна 6,1 кв.м., 2-3 житлова кімната 8,1 кв.м., 2-4 житлова кімната 13,3 кв.м., 2-5 коридор 13,0 кв.м., 2-6 житлова 8,1 кв.м., 2-7 кухня 11,00 кв.м., господарські споруди: «В» - сарай, №3 ворота, та визнати за ОСОБА_1 право власності на дане виділене нерухоме майно.
Відповідно до ч.4 ст. 134 ЦПК України, суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У зв`язку з вищевикладеним, оскільки позивачем було не в повному обсязі сплачено суму судового збору, а саме: недоплачено суму судового збору в розмірі 1649,00 грн. за вимогу майнового характеру, а на розподілі судових витрат позивач не просить, суд вважає необхідним стягнути з позивача зазначену суму судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 81, 141, 178, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Роздільнянська міська рада Одеської області про виділ частки нерухомого майна зі спільної часткової власності, припинення спільної часткової власності та визнання права власності на виділене майно - задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в натурі, як окрему одиницю, окремий об`єкт нерухомості, а саме: 1/2 частку спільного майна з житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що складається: з житлового будинку літ «А» загальною площею 67,6 кв.м., житлова 29,5 кв.м., приміщення - 2-1 передня 8,00 кв.м., 2-2 ванна 6,1 кв.м., 2-3 житлова кімната 8,1 кв.м., 2-4 житлова кімната 13,3 кв.м., 2-5 коридор 13,0 кв.м., 2-6 житлова 8,1 кв.м., 2-7 кухня 11,00 кв.м., господарські споруди: «В» - сарай, №3 ворота, та визнати за ОСОБА_1 право власності на дане виділене нерухоме майно.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , недоплачену суму судового збору в розмірі 1649,00 грн.
Відповідно до статті 283 ЦПК України направити відповідачам копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 26.06.2017 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
Суддя І. В. Бобровська