Справа № 159/1838/23
Провадження № 2/159/621/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача ОСОБА_4 , після його смерті відкрилась спадщина за законом на все майно, яке йому належало, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його дружина ОСОБА_5 , його син ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_6 шляхом вступу в управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивача (дружина ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті її смерті прийняв її син ОСОБА_3 (батько позивача) шляхом спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла тітка позивача ОСОБА_6 (дочка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), яка з 14.03.2014 по дань смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв її брат ОСОБА_3 (батько позивача) шляхом спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Окрім ОСОБА_3 спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_2 (відповідач).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Від імені ОСОБА_3 Голобською селищною радою посвідчувався заповіт за №62 від 02.03.2020. Розпорядження в заповіті щодо всього майна зроблено на користь позивача (його сина).

Спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 прийняв його син (позивач), подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Дружина померлого ОСОБА_7 (мати позивача) відмовилася від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідну заяву; в Ковельській державній нотаріальній конторі Волинської області після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу №274/2021.

До складу спадщини померлого батька позивача ОСОБА_3 ввійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належати йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті своїх родичів, а саме батька ОСОБА_4 , мами ОСОБА_5 та сестри ОСОБА_6 , але не переоформив.

Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 нотаріусом відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати його право власності на спадкове майно.

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач Голобська селищна рада Ковельського району Волинської областісуду не надала, в заяві від 19.04.2023 представник селищної ради не заперечив проти задоволення позову.

1.3. Відповідач ОСОБА_2 правом подати письмовий відзив на позовну заяву не скористався.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 07.04.2023.

Ухвалою судді від 11.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.05.2023. Окрім цього, відповідачам надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

11.04.2023 ухвалою суду витребувано докази.

02.06.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 23.06.2023.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 23.06.2023 учасники розгляду справи не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Хомич А.В. клопотала про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Належний чином повідомлений, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідач ОСОБА_2 причини неявки не повідомив.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України .

4. Фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 27.09.2001).

ОСОБА_4 з 1975 року по день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (довідка Голобської селищної ради №598 від 21.10.2021).

ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 29.03.1954.

Згідно з довідкою Голобської селищної ради №598 від 21.10.2021 разом з спадкодавцем ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_5 (з 1975 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ); його син ОСОБА_3 (з 1998 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 03.03.1972). Після смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступили його дружина ОСОБА_5 , його син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №72175398 від 18.04.2023).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 02.08.2011).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №72175407 від 18.04.2023).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №4 від 04.05.2023.

Відповідно до будинкової книги НОМЕР_9 для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , за вказаною адресою на день смерті ОСОБА_6 був зареєстрований її брат ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 на день смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №7 від 04.05.2023.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №72175404 від 18.04.2023 спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 18.02.2021).

Від імені ОСОБА_3 Голобською селищною радою посвідчувався заповіт за №62 від 02.03.2020. Розпорядження в заповіті щодо всього майна зроблено на користь сина ОСОБА_1 .

За матеріалами спадкової справи №274/2021 спадщину після смерті ОСОБА_3 за заповітом прийняв позивач - його син ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 18.07.1995), подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Дружина померлого ОСОБА_7 відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується її заявою, поданою нотаріусу.

Згідно з випискою з погосподарської книги №2 с. Дарівка Ковельського району за 2001-2005 роки, житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами (рік побудови 1975), належав ОСОБА_4 .

Технічною документацією на домогосподарство підтверджено, що до його складу входить житловий будинок, прибудова ганок, льох, двоє воріт, огорожа, хвіртка, колодязь. Рік побудови - 1975.

Згідно повідомлення КП «Волинського обласного БТІ» №1216/01-04 від 20.03.2023 право власності на нерухоме майно в АДРЕСА_1 не зареєстроване, технічна інвентаризація не проводилась.

Земельна ділянка на якій розташований вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, присадибна ділянка - не приватизована.

Вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 67113,00 грн. відповідно до висновку №66-Н про вартість нерухомого майна від 22.02.2022.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачу відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю ОСОБА_3 , що стверджується повідомленням державного нотаріуса Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області №441/01-16 від 06.04.2023.

5. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у т. ч. щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

За змістом статті 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

За змістом статті 525 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно з статтею 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до статті 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до статті 553 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року)спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом щести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до частини першої статті 1235, статті 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Згідно з статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від право на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

В силу частини п`ятої статті 1268 ЦК спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що дід позивача ОСОБА_4 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому порядок прийняття спадщини після його смерті регулюється Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.

Від імені ОСОБА_4 заповіти не посвідчувалися.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все майно, яке йому належало, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його дружина ОСОБА_5 , його син ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_6 шляхом вступу в управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Від імені ОСОБА_5 заповіти не посвідчувалися.

Отже в даному випадку має місце спадкування за законом.

Оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася, тому спадщину після її смерті прийняв її син ОСОБА_3 шляхом спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , яка з ІНФОРМАЦІЯ_5 по дань смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв її брат ОСОБА_3 шляхом спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини,

Крім ОСОБА_3 спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_2 (відповідач).

Оскільки встановлено, що після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заводилась, тому слід дійти висновку, що відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті дружини не приймав, а отже на спадкове майно після її смерті не претендує.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 зробив заповідальне розпорядження на користь свого сина ОСОБА_1 (позивача).

Отже, в даному випадку має місце спадкування за заповітом.

Позивач прийняв спадщину після смерті батька в порядку визначеному частиною першою статті 1269 ЦК України.

Дружина померлого (мати позивача) ОСОБА_7 відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується її заявою, поданою нотаріусу.

До складу спадщини померлого батька позивача ОСОБА_3 ввійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належати йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті своїх родичів, а саме батька ОСОБА_4 , мами ОСОБА_5 та сестри ОСОБА_6 , але не переоформив.

Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця права на це спадкове майно.

За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ; АДРЕСА_2 ;

відповідач - Голобська селищна рада Ковельського району Волинської області; Волинська область, Ковельський район, селище міського типу Голоби, вулиця Ковельська, 1;ідентифікаційний код юридичної особи: 04333141;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ; АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 23.06.2023

702

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА