Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1073/19
Провадження № 2/528/2/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2023 року м. Гребінка

14 грудня 2023 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., з участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину майна, розподіл майна, сплату грошової компенсації, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину майна, розподіл майна, сплату грошової компенсації.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 23.09.2000 року по 30.05.2019 року вона перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у шлюбних відносинах. Від подружнього життя мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що упродовж подружнього життя за спільні кошти сторонами було придбано легковий автомобіль Volkswagen Caddy (сплатили 13500 доларів США); за домовленістю право власності на автомобіль було зареєстровано на відповідача. Зазначає, що з моменту припинення шлюбних відносин відповідач позбавляє її можливості користуватися вищевказаним авто; на вимогу щодо виплати їй грошової компенсації за частку власності у автомобілі не реагує.

Крім того, вказує, що ними було поліпшено умови проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 . Українки та належить відповідачу. Зазначає, що за час шлюбу на проведення ремонту у вищевказаному будинку (поліпшення умов проживання) ними було витрачено близько 247 000 грн. Зокрема:

1) побудовано новий паркан, вартістю 5000 грн.;

2) встановлено 5 пластикових вікон, вартістю 15000 грн.;

3) замінено повністю труби та батареї на опалення, встановлено новий газовий котел, вартістю 35 000 грн.;

4) проведено ремонт у ванній кімнаті, вартістю 10 000 грн.;

5) зроблено перепланування жилих кімнат та ремонт у них, вартістю 30 000 грн.;

6) прибудовано коридор з туалетом, вартістю 30 000 грн.;

7) замінено вхідні двері, вартістю 5 000 грн.;

8) встановлено дерев`яні міжкімнатні двері, вартістю 10 000 грн.;

9) зроблено вимощення кругом будинку, вартістю 10 000 грн.;

10) утеплено будинок пінопластом, вартістю 25 000 грн.;

11) побудовано цегляний туалет у дворі, вартістю 7 000 грн.;

12) побудовано підхідний погріб, вартістю 10 000 грн.;

13) побудовано цегляну баню у дворі, вартістю 5 000 грн.;

14) перекрито дах на будинку, вартістю 50 000 грн.

Пояснює, що вартість спірного будинку істотно збільшилась в результаті здійснених за час шлюбу невід`ємних поліпшень, проведення переобладнання та ремонтних робіт.

30.05.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Останнім часом у них склалися напружені стосунки щодо порядку користування майном, відповідач вважає, що зазначене майно належить тільки йому, а колишня дружина не має на нього права. Внаслідок таких обставин, з метою визнання своїх майнових прав ОСОБА_7 була вимушена звернутися до суду.

Враховуючи вищевикладене, просить суд:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок з допоміжними господарськими будівлям, що розташований в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/4 частину житлового будинку з допоміжними господарськими будівлям, що розташований в АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/4 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , автомобіль марки Volkswagen Caddy, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

- визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Caddy, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

- судові витрати віднести за рахунок відповідача.

28.11.2019 року відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вони є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону. Вказує, що зазначений позивачем будинок належить йому на праві приватної власності, відповідно до договору дарування житлового будинку від 20.05.2004 року. Крім того, стверджує, що автомобіль він купив за власні кошти. Заперечує, що для придбання автомобіля позивач надавала спільні кошти. Вважає, що у позовній заяві не наведено жодних доказів, які б вказували, що спірне майно було придбане протягом подружнього життя за спільні кошти. Крім того, відповідач не погоджується з судовими витратами позивача, оскільки вважає, що вказаний позов є надуманим та жодним чином не відповідає вимогам законодавства (а.с. 38-39, Т. 1).

Ухвалою суду від 08.07.2020 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. На вирішення експерта поставлено питання: який перелік, об`єми та вартість фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції, переобладнання) житлового будинку та погосподарських будівель і споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 , проведено в період з 20.05.2004 року і по день звернення до суду? Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Витрати на проведення експертизи покладено на позивача. Провадження у справі зупинено (а.с. 108-109, Т. 1).

19.05.2021 року провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням до суду повідомлення про неможливість надання висновку експерта № 969 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 528/1073/19, складеного 11.05.2021 року (а.с. 162, Т. 1).

Відповідно до повідомлення про неможливість надання висновку експерта № 969 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 528/1073/19, складеного 11.05.2021 року, цивільну справу було повернуто у зв`язку з неможливістю надання висновку експертизи, оскільки до експерта не надійшли додаткові матеріали згідно клопотання (а.с. 157-158, Т. 1).

Ухвалою суду від 02.06.2021 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. На вирішення експерта поставлено питання: який перелік, об`єми та вартість фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції, переобладнання) житлового будинку та погосподарських будівель і споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 , проведено в період з 20.05.2004 року і по день звернення до суду? Провадження у справі зупинено (а.с. 169-170, Т. 1).

14.01.2022 року провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням до суду висновку експерта № 992/1955-1956 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 528/1073/19, складеного 31.12.2021 року (а.с. 234, Т. 1).

05.07.2022 року представником позивача адвокатом Чумарним А.І. подано заяву в порядку ст. 49 ЦПК України, у якій він, враховуючи висновки експерта № 992/1955-1956 по справі, вказує, що вимога про визнання спільною сумісною власністю подружжя всього будинку (1 цілої частини), повинна бути зменшена до визнання спільною сумісною власністю подружжя частини будинку. І вже від 1/2 частини будинку (спільної сумісної власності), позивач має право на визнання за собою права власності на 1/4 частину будинку, що відповідає сумі, яка була затрачена нею на фактично виконані роботи з будівництва (ремонту, реконструкції, переобладнання) спірного житлового будинку. Просить суд резолютивну частину позову вважати викладеною у наступній редакції:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими будівлям, що розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0460 га., кадастровий номер :52:061:0057;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з допоміжними господарськими будівлям, що розташований в АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0460 га., кадастровий номер :52:061:0057;

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , автомобіль марки Volkswagen Caddy, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Caddy, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 ;

- судові витрати, включаючи витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи, стягнути з відповідача.

15.02.2023 року представником позивача адвокатом Чумарним А.І. подано заяву в порядку ст. 49 ЦПК України, у якій він просить резолютивну частину позову вважати викладеною у наступній редакції:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими будівлям, що розташований в АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0460 га., кадастровий номер :52:061:0057;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з допоміжними господарськими будівлям, що розташований в АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0460 га., кадастровий номер :52:061:0057;

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , автомобіль марки Volkswagen Caddy, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Caddy, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 ;

- судові витрати, включаючи витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи, стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вказала, що після одруження з відповідачем вона почала проживати у спірному будинку, і проживає там до цього часу. Під час шлюбу вона постійно своєю працею та коштами, які давали їй її батьки, приймала участь у роботах з поліпшення спірного майна, яке належить її чоловікові. Кошти, які давали її батьки, збирали і потім вкладали у ремонтні роботи. Вказала, що всі види робіт, вказані у позовних вимогах, з поліпшення спірного майна дійсно були виконані під час спільного проживання у шлюбі: що робили «своїми руками», для яких робіт наймали людей і платили їм кошти. Зазначила, що багато чого було зроблено і нею, вона «не прийшла на все готове», вона постійно приймала участь в усіх видах ремонтних робіт з добудови та перебудови майна. Вважає, що спірне майно значно збільшилося після спільних затрат. До ремонту долучалися і вони з відповідачем, і батьки. Вказала, що автомобіль придбали у 2014 році. Пояснила, що кошти на придбання автомобіля були спільними збереженнями, крім того, брали кредит та позичали у кума 2 тисячі, які віддали протягом кількох місяців. Усі борги віддали протягом двох років за час шлюбу спільно.

Представник позивача адвокат Чумарний А.І. у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказав, що про сплату компенсації питання позивачем не ставиться. Пояснив, що протягом подружнього життя батьки позивача ОСОБА_1 надавали кошти особисто їй, а вона вже їх витрачала на ремонт спірного житла. Таким чином, позивач не лише допомагала в ремонтних роботах, прибирала, доглядала за дітьми, а і вкладала кошти у поліпшення майна. Вказав, що спільною власністю має бути визнана саме та частка майна, на яку частку були створені поліпшення подружжям, хоча майно і належить на підставі договору дарування відповідачеві. Зазначив, що поліпшення майна були проведені після укладення договору дарування. Вважає, що хоча батьки відповідача і допомагали у проведенні певних ремонтних робіт, але на той час уже майно знаходилося у власності ОСОБА_3 і господаркою була його дружина, тому всі поліпшення майна робилися з метою покращення умов проживання сім`ї ОСОБА_3 . Пояснив, що будинок на час звернення до суду оцінено в 473 293 грн., а на поліпшення майна позивачем та відповідачем разом було витрачено коштів у спільній сумісній власності в розмірі 246897 грн (що є 1/2 вартості спірного майна), з яких 123448,50 грн., кошти, що належали позивачу ОСОБА_1 , (1/2 частина), тому частка позивача у будинку повинна становити 1/4 частину від оціненої в цілому вартості будинку. Оскільки вже від 1/2 частини будинку (спільної сумісної власності), позивач отримує право на визнання за собою права власності на 1/4 частину будинку, що відповідає сумі яка була затрачена нею в розмірі 123448,50 грн на фактично виконані роботи з будівництва (ремонту, реконструкції, переобладнання) спірного житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що він не визнає позовні вимоги, оскільки позивач, окрім деяких видів ремонтних робіт, не приймала участі в поліпшенні спірного будинку. Натомість він з батьком постійно працював над цим. Позивач у цей же час займалася доглядом за їхніми спільними дітьми. Також зазначив, що він мав протягом усього часу роботу та отримував заробітну плату.

Представник відповідача адвокат Барташ М.М. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав, що відповідно до законодавства, спірний будинок та земельну ділянку було подаровано батьками відповідачеві під час шлюбу. Вважає, що зроблені поліпшення спірного майна не були істотними, тому позовні вимоги, враховуючи позицію Верховного Суду, є безпідставними. Крім того, автомобіль є неподільною річчю, а спільне володіння ним, з огляду на відносини сторін, є неможливим. Тому вважає, що не можна визнавати право спільного володіння, оскільки судом створиться конфліктна ситуація. Автомобілем на даний час користується відповідач, і має користуватися ним і в подальшому. Враховуючи вказане, вважає дані позовні вимоги також безпідставними. Зазначив, що позивач не надала суду ніяких доказів, а експертиза лише констатувала факт поліпшень майна.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 23.09.2000 року у Гребінківському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.05.2019 року у справі № 528/249/19 вказаний шлюб було розірвано (а.с. 12, Т. 1).

20.05.2004 року між ОСОБА_9 (дарувальником) та ОСОБА_3 (обдарованим) був укладений договір дарування жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м.); «Б, б1, б2» - сараю-літньої кухні; «б» погребу; «Г» - вбиральні; «І» - замощення; № 2, 4 огорожа, який посвідчено приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Боровик О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 702. Відповідно до умов договору серії ВВС № 656699 від 20.05.2004 року дарунок зазначеного житлового будинку оцінено у 23174,00 грн (а.с. 65, Т. 1).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Лубенське МБТІ», номер витягу № 3700090 від 27.05.2004 року, реєстраційний номер 5165503, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності у частці 1/1, відповідно до договору дарування серії ВВС № 656699 від 20.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Боровик О.В., є власністю ОСОБА_3 (а.с. 13, 66, Т. 1).

Як вбачається зі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 23.11.2015 року, Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, номер витягу 48148416 від 23.11.2015 року, реєстраційний номер 8, земельна ділянка площею 0,046 га, з кадастровим номером :52:061:0057, що розташована в АДРЕСА_1 , на праві приватної власності, є власністю ОСОБА_3 (а.с. 67-68, Т. 1).

Вказане підтверджено також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 21.03.2019 року (а.с. 19-21, Т. 1).

Згідно з Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0460 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :52:061:0057, номер витягу 2147/0/210-19 від 21.03.2019 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 81687,00 грн. (а.с. 22, Т. 1).

Крім того, зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 28.11.2014 року вбачається, що транспортний засіб Volkswagen Caddy, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_4 , 2012 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане підтверджено інформацією, наданою 08.11.2019 року ТСЦ № 5343 РСЦ МВС у Полтавській області, відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 08.11.2019 року (а.с. 32, 69, Т. 1).

Відповідно до товарних чеків та актів про надання послуг з ремонту/обслуговування спірного автомобіля, наданих суду відповідачем, вбачається, що з 28.08.2019 року по 04.02.2020 року ОСОБА_3 витрачено 31433,00 грн на ремонт та обслуговування (а.с. 78-82, Т. 1).

Відповідачем ОСОБА_3 станом на 26 березня 2019 року проведено технічну інвентаризацію будинку та виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено, що домоволодіння в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м.); «Б, б1, б2» - сараю-літньої кухні; «б» погребу; «Г» - вбиральні; «Д» - літнього душу; № 2, 4 огорожі; № 5 ями вигрібної; «І» - замощення (а.с.14-16).

В інформаційній довідці ФОП ОСОБА_10 від 22.10.2020 року № 1771, яка видана ОСОБА_3 , надано коротку технічну характеристику житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 123, Т. 1).

Із матеріалів справи вбачається, що 02.11.2019 року ПП «Бюро послуг та консультацій» проведено незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна «житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами», що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку ринкова вартість об`єкту оцінки становить 473293,00 грн. (а.с. 17-18, Т. 1).

Відповідно до висновку експерта № 992/1955-1956 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 528/1073/19, складеного 31.12.2021 року, викладено два варіанти переліку проведених в спірному домоволодінні робіт за період часу від 20.05.2004 року по день звернення до суду (07.11.2019 року) та вартості таких робіт. А саме:

- загальна вартість фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції, переобладнання) житлового будинку та погосподарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , проведених у вказаний період, які підлягають натурно-інструментальному обстеженню та підтверджуються документально, за виключенням робіт по ремонту даху та влаштуванню системи опалення і встановленню сталевих радіаторів, становить 246897,00 грн;

- загальна вартість фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції, переобладнання) житлового будинку та погосподарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , проведених у вказаний період, які підлягають натурно-інструментальному обстеженню без урахування робіт по здійсненню ремонту даху та влаштуванню системи опалення і встановленню сталевих радіаторів та робіт, виконання яких підтверджуються документально, становить 163827,00 грн (а.с. 184-230, Т. 1).

Висновок експерта № 992/1955-1956 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 528/1073/19, складеного 31.12.2021 року, сторонами в судовому засіданні не оскаржувався.

Відповідно до рахунку № 1430 від 04.08.2020 року, наданого Полтавським відділенням при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, вартість експертизи з урахуванням ПДВ становила 9152,64 грн (а.с. 112-113, Т. 1).

З трудової книжки серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 та довідки про доходи, наданої Виробничим підрозділом пасажирського вагонного депо Гребінка Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», вбачається, що ОСОБА_3 з 02.01.2001 року працює у Пасажирському вагонному депо Гребінка (Виробничий підрозділ пасажирського вагонного депо Гребінка Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця») (с. 70-73, Т. 1).

Відповідно копії Домової книги для реєстрації громадян, проживаючих у будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_11 мала зареєстроване місце проживання у вказаному будинку до 14.07.2006 року, а ОСОБА_12 до 29.06.2010 року (а.с. 21-23, Т. 2).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання у спірному будинку з 31.10.2000 року, відповідач ОСОБА_3 з 04.10.1996 року (а.с. 08, 10, 27, Т. 1).

Також в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка вказала, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_3 . Зазначила, що до 2006 року вони з чоловіком проживали разом у спірному будинку з позивачем та відповідачем. Пояснила, що багато ремонтних робіт було зроблено нею та її чоловіком, батьком відповідача. Зокрема: погріб, туалет, літній душ батько робив, вона привозила паркан і шифер, купували цеглу, штукатурила, відповідач «бив» стару, дах перекривали батькові знайомі, нікого не наймали, усе робили самі.

Крім того, вказала, що з часу одруження позивач ОСОБА_1 постійно проживає у спірному будинку, була порядною матір`ю та дружиною. Пояснила, що спочатку хату було подаровано синові, а потім уже проводилися усі добудови та поліпшення. Не заперечувала, що встановлено міжкімнатні двері, зроблено приміщення туалету та ванної кімнати, встановлено нову сантехніку, зроблено ремонт у кімнатах, замінено батареї, куплено шифер для даху, замінено вікна на металопластикові, замінено газові котли, зроблено фундамент та вимощення, утеплено будинок уже сторонами за час шлюбу, коли жили у будинку без батьків. Також не заперечувала, що син та невістка брали участь у різних видах ремонтних робіт, син допомагав батькові, з невісткою клеїли шпалери, які в подальшому сторони вже переклеювали самостійно. Пояснила, що невістка також протягом вказаного періоду займалася доглядом за дитиною, хатніми справами. Зазначила, що кошти у молодої родини були окремо від їхніх, вони ними розпоряджалися на власний розсуд. Також пояснила, що вона не знає, які кошти давали батьки позивача.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя.

Відповідно до ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

З ч. 1 ст. 70 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст.ст. 77, 78 ЦПК України), і це є її процесуальним обов`язком (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Крім того, Верховний Суд України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 зазначив, що конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Особистими можуть бути кошти або майно, які один з подружжя отримав до укладення шлюбу, що має підтверджуватися належними документами (договір купівлі-продажу майна, виписка з банківського рахунку тощо).

Статтею 392 ЦК установлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Крім того, компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на досліджені письмові докази по справі, як кожного окремо так і в їх сукупності, приймаючи до уваги те, що спірний автомобіль був придбаний у період перебування та проживання у зареєстрованому шлюбі, і дана обставина не спростовувалася й самим відповідачем, також відповідачем не доведено, що майно було придбане за його особисті кошти, крім того, хоча автомобіль і є неподільною річчю, позивачем під час розгляду справи не заявлена вимога та не надана згода на виплату чи отримання компенсації, суд приходить до висновку, що позов у частині позовних вимог щодо спірного автомобіля підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 57 СК України до майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка належить, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Проте, відповідно до статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.

Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна.

Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 вересня 2020 року у справі 214/6174/15-ц, істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості.

У зазначеній постанові Верховний Суд України зробив, зокрема, такі висновки: істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна. Істотність збільшення вартості майна одного із подружжя передбачає, що доля первинної власності стає незначною, співмірно малою за остаточною ціною. Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інші чинники не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат у майно, тобто вирішальне значення мають шляхи та способи збільшення такої вартості, яка має бути доведена тим з подружжя, хто претендує на таке майно.

Тобто застосування вказаних норм не виключає можливості визнання права спільної сумісної власності на об`єкт права особистої приватної власності одного з подружжя з подальшим визначенням часток при поділі такої власності лише з урахуванням особистих і спільних майнових та трудових затрат кожного з подружжя.

З висновку експерта № 992/1955-1956 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 528/1073/19, складеного 31.12.2021 року, та порівнюючи вартість спірного домоволодіння на момент укладення договору дарування (а саме: 23174,00 грн) і після поліпшень, станом на час звернення до суду з позовом (а саме: 473293,00 грн) можна дійти висновку, що за час перебування у шлюбі сторонами було зроблено капітальний ремонт спірного будинку, внаслідок чого його вартість та якісні характеристки істотно збільшилися.

Враховуючи, що сторони проживали разом у спірному домоволодінні протягом 19 років подружнього життя, відповідачем та свідком у судових засіданнях не заперечено факт особистих і спільних майнових та трудових затрат позивача протягом подружнього життя (спільні кошти подружжя та кошти, надані батьками позивача, її участь у певних ремонтних роботах, у поліпшенні майна тощо), та те, що за час перебування у шлюбі (уже після отримання відповідачем у власність будинку) сторонами було зроблено капітальний ремонт спірного будинку, внаслідок чого його вартість та якісні характеристики істотно збільшилися (висновки експертизи сторонами не оскаржувалися), з огляду на досліджені письмові докази по справі, як кожного окремо так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину майна, розподіл майна підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, з відповідача на користь позивача належить стягнути 3018 (три тисячі вісімнадцять) грн 95 коп. сплаченого судового збору (а.с. 1, Т. 1, с. 96, Т. 2).

Розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати пов`язані з проведенням експертизи), буде здійснено після подання доказів щодо таких витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 10, 12, 17, 81, 89, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину майна, розподіл майна, сплату грошової компенсації задовольнити повністю.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 :

- 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається із: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м.); «Б, б1, б2» - сараю-літньої кухні; «б» погребу; «Г» - вбиральні; «Д» - літнього душу; № 2, 4 огорожі; № 5 ями вигрібної; «І» - замощення;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0460 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :52:061:0057;

- автомобіль марки Volkswagen Caddy, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , 2012 року випуску.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на:

- 1/4 частину житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається із: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м.); «Б, б1, б2» - сараю-літньої кухні; «б» погребу; «Г» - вбиральні; «Д» - літнього душу; № 2, 4 огорожі; № 5 ями вигрібної; «І» - замощення;

- 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0460 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :52:061:0057;

- 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Caddy, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , 2012 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , сплачений нею судовий збір в сумі 3018 (три тисячі вісімнадцять) грн 95 коп.

Розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати пов`язані з проведенням експертизи), буде здійснено після подання доказів щодо таких витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.12.2023 року.

Суддя Я. В. Татіщева