Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1111/23
Провадження №: 2/332/626/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 01.01.2014 року по 16.08.2022 року вона перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» обіймаючи посаду роздільника титанової губки у цеху № 07. 16.08.2022 року ОСОБА_1 звільнилася з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. В день звільнення відповідач не провів повний розрахунок та не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі. У позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 23801 грн. 83 коп. та середньоденний заробіток за час затримки розрахунку з 17.08.2022 року по 17.02.2023 року в розмірі 40209 грн.89 коп. , а також понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволені позову повністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок ведення бойових дій на території Запорізької області та зупинки власного виробництва Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано - магнієвий комбінат» не має можливості своєчасно виплачувати заробітну плату працівникам підприємства, термін своєчасної виплати заробітної плати відтермінований до моменту відновлення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат», крім того зазначає, що розрахунок середньоденного заробітку вказаний позивачем у розмірі 40209 грн.89 коп. гривень не відповідає порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Позивачем надано відповідь на відзив в якому проти доводів представника відповідача заперечує з огляду на необґрунтованість.

04.05.2023 року сторони подали заяви про проведення судового засідання без застосування засобів технічного фіксування.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі саме в сумі 23801 грн. 83 коп., та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 17.08.2022 року по 17.02.2023 року в розмірі 40209 грн.89 коп. обґрунтовуючи тим, що заборгованість по заробітній платі складає 23273 грн. 84 коп., а не 23801 грн. 83 коп., оскільки відповідачем було виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі в розмірі 527 грн. 99 коп. Також вважає, що середній заробіток за час затримки розрахунку з 17.08.2022 року по 17.02.2023 року складає 19736 грн.59 коп. , яка обчислена вже із вирахуванням податків та зборів. В якості підтвердження своїх заперечень надано відповідні довідки на накази (а.с.58-63).

Позивач погодилася із доводами представника відповідача щодо розміру заборгованості по заробітній платі та середньоденного заробітку за час затримки розрахунку про що свідчить подана нею заява (а.с.57).

Проте, на призначене 22.06.2023 року судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 16.08.2022 року перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» обіймаючи посаду роздільника титанової губки у цеху № 07, підтверджується довідкою № 11-5/34-13 від 31.01.2023 року виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (а.с.8).

Згідно ст. 43 Конституції України право на одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності до наказу №742 від 16.08.2022 року ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП звільнилася з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (а.с.47).

Проте, на час звільнення ОСОБА_1 , відповідач не провів з нею розрахунок.

Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за червень - липень 2022 року складає 11908 грн. 52 коп., яка обчислена без віднімання сум податків і зборів, про що свідчить довідка № 83 від 12.04.2023 року видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (а.с.48).

У відповідності довідки № 88 від 18.04.2023 року заборгованість по заробітній платі за серпень 2022 року складає 18529 грн. 81 коп. виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (а.с.49).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ст. 115 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Суд зазначає, що наявність заборгованості по виплаті заробітної плати позивачу представником відповідача не заперечується, однак заперечується розмір заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як зазначалось вище, що на час звільнення ОСОБА_1 відповідач не провів з нею розрахунок.

Так, в ході розгляду справи суд встановив, що заборгованість по заробітній платі складає 23273 грн. 84 коп., а не 23801 грн. 83 коп., оскільки відповідачем було виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі в розмірі 527 грн. 99 коп., що не заперечується сторонами.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП України).

Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.99 року N 13 постановив, що суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 № 13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 593 від 14.12.2022 року «Про встановлення працівникам Товариства додаткових вихідних днів у грудні 2022» встановлено для денного персоналу підрозділів промислової та непромислової групи Товариства додаткові вихідні дні 27, 28 та 29 грудня 2022 року, згідно наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 594 від 14.12.2022 року «Про встановлення працівникам Товариства додаткових вихідних днів у грудні 2022» встановлено для денного персоналу підрозділів промислової та непромислової групи Товариства додаткові вихідні дні 3, 4, 5, 10, 11, 12 січня 2023 року та вважати робочими днями 17, 18, 19, 24, 25, 26 та 31 січня 2023 року (а.с. 60-61).

Вищевказані накази враховані для розрахунку заборгованості середньоденного заробітку за час затримки розрахунку. Так згідно графіка роботи № 840 за період з 17.08.2022 року по 17.02.2023 року кількість робочих годин склало - 558, що дорівнює 70 дням, які розраховані наступним чином:

з 17.08.2022 по 31.08.2022 - 47 годин / 6 днів;

з 01.09.2022 по 30.09.2022 - 104 години / 13 днів;

з 01.10.2022 по 31.10.2022 - 95 годин / 12 днів;

з 01.11.2022 по 30.11.2022 -96 годин /12 днів;

з 01.12.2022 по 31.12.2022 -80 годин /10 днів;

з 01.01.2023 по 31.01.2023 -72 години/9 днів;

з 01.02.2023 по 17.02.2023 - 64 години / 8 днів (а.с.62)

Згідно довідки № 78 від 12.04.2023 року виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано -магнієвий комбінат» вбачається, що нарахований середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 17.08.2022 року по 17.02.2023 року складає 11908 грн. 52 коп. - заробітна плата за червень, липень.

Кількість відпрацьованих днів за вказаний період складає - 34 дні, відповідно середня заробітна плата позивача складає 350 грн. 25 коп. за один день.70 робочих днів * 350 грн. 25 коп. =24517 грн. 50 коп. - 18% податку на доходи фізичних осіб (4413 грн. 15 коп.) =20104 грн. 35 коп. -1,5% військового збору (367 грн.76 коп.) = 19736 грн. 59 коп. (а.с.58).

Отже, розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку з 17.08.2022 року по 17.02.2023 року становить 19736 грн. 59 коп.

Крім того, вирішуючи позовну вимогу про стягнення середньоденного заробітку за час затримки розрахунку суд враховував, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року було ухвалено рішення про запровадження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до сьогоднішнього дня.

24.02.22 року ТОВ "ЗТМК" отримало повідомлення від 24.02.2022 № 478/01-6 від AT "Дніпроазот" про зупинку роботи виробничих потужностей AT "ДНІПРОАЗОТ", пов`язану з початком військових дій на території України. (а.с.41).

Також, 26.02.2022 року ТОВ "ЗТМК" отримало від Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат" "Запоріжсталь" лист № 33/2009739 від 26.02.2022 року "Щодо можливого припинення постачання води", в якому було зазначено, що у зв`язку з проведенням військових дій у регіоні можливе аварійне припинення водопостачання від водороздільних мереж ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" (а.с.42).

У своєму листі № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України (а.с.43)

01.03.2022 року на ТОВ "ЗТМК" надійшов лист від 01.03.2022 № 140/03-02 від Управління з питань попередження надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради із проханням негайно зменшити запаси хімічно-небезпечних речовин до мінімально можливих об`ємів (а.с.40).

Починаючи з 25.02.2022 відбувалися систематичні обстріли міст та населених пунктів у Запорізькій області. При цьому було завдано людських жертв та завдано поранень цивільним особам, були зруйновані як важливі об`єкти інфраструктури, так і житлові будинки. ТОВ "ЗТМК" розташований в межах міста Запоріжжя та являється об`єктом підвищеної небезпеки.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що на території комбінату знаходяться в достатній кількості небезпечні хімічні речовини. Насамперед хлор, тетрахлорид титану та сірчана кислота. Виробництво губчастого титану здійснюється в замкнутому технологічному циклі, що включає в себе виплавку титанового шлаку, виробництво тетрахлориду титану, електролітичне отримання магнію та хлору, металотермічне відновлення тетрахлориду титану магнієм з поверненням хлористого магнію на електроліз і поверненням хлору на процес хлорування. Сольова хлоруюча установка цеху 2 комбінату є апаратом безперервної дії, яка виробляє тетрахлорид титану, і в процесі роботи споживає газоподібний хлор. Зупинка хлоратора призводить до розриву замкнутого технологічного ланцюга і до аварійної зупинки інших переділів титано-магнієвого виробництва. ТОВ "ЗТМК" віднесено до підприємств України першого класу підвищеної небезпеки та занесено до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки під кодом .01.1 та внесений до Державного реєстру потенційно небезпечних об`єктів з присвоєнням йому реєстраційного номера: ПНО-01.23.2004.0001820 в зв`язку з тим, що у виробництві продукції підприємства задіяний рідкий хлор, а на його території знаходиться один з найбільших в Україні складів рідкого хлору.

Стаття 8 Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки" покладає на ТОВ "ЗТМК" як на суб`єкта господарської діяльності, у власності (користуванні) якого є об`єкти підвищеної небезпеки, вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу; забезпечувати експлуатацію об`єктів з додержанням мінімально можливого ризику.

Враховуючи сукупність всіх вищезазначених факторів керівництвом ТОВ "ЗТМК" було прийнято рішення про позапланову безаварійну зупинку ТОВ "ЗТМК", оформлене наказом в.о. директора ТОВ "ЗТМК" від 02.03.2022 № 174 "Про організацію позапланової безаварійної зупинки комбінату".

Також, згідно наказу ТОВ "ЗТМК" від 31.05.2022 року № 333 "Про встановлення працівникам Товариства графіка неповного робочого часу" - з 01 червня 2022 року до стабілізації фінансово-економічного стану Товариства, але не більше ніж на 6 місяців: Введено для денного персоналу підрозділів промислової та непромислової групи Товариства графіки роботи з неповним робочим тижнем (3 дні на тиждень). Встановлено понеділок та п`ятницю додатковими вихідними днями. Зазначений наказ стосувався, також і ОСОБА_1 (а.с.46)

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136 від 15.03.2022 року передбачає, що: роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили.

Зазначені обставини, на переконання суду, є причинами неможливості належного виконання зобов`язань щодо своєчасної виплати заробітної плати, оскільки основне виробництво було зупинене внаслідок бойових дій, небезпеки техногенної катастрофи та форс-мажорних обставин, які є по суті обставинами непереборної сили, що призвело до зупинки господарської діяльності підприємства та неможливості отримання прибутку, а з 01 червня 2022 року наказом ТОВ "ЗТМК" від 31.05.2022 року № 333 "Про встановлення працівникам Товариства графіка неповного робочого часу" введено для денного персоналу підрозділів промислової та непромислової групи Товариства графіки роботи з неповним робочим тижнем (3 дні на тиждень). Встановлено понеділок та п`ятницю додатковими вихідними днями. Зазначений наказ стосувався, також і ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в межах визнання відповідачем позовних, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі, яка підтвердження документально, в розмірі 23273 грн. 84 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку з 17.08.2022 року по 17.02.2023 року у розмірі 19736 грн.59 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За таких підстав, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 232 гривні 74 копійки виходячи з такого розрахунку: (заявлено до стягнення суму заборгованості по заробітній платі зі Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» у розмірі 23801 грн. 83 коп., задоволено на суму 23273 грн.84 коп.- 1% від ціни позову = 232 гривні 74 копійки)

Також, оскільки позовну вимогу про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку з 17.08.2022 року по 17.02.2023 року задоволено частково то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем за цю позовну вимогу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 40209 грн. 89 коп., задоволено на суму 19736 грн. 59 коп.) 1073 грн. 60 коп. - сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 19736 грн.59 коп./ 40209 грн. 89 коп.=526 грн. 96 коп.). Отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 526 гривень 96 копійок.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263- 265, 273 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», , місцезнаходження за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 23273 грн. 84 коп. та середньоденний заробіток за час затримки розрахунку з 17.08.2022 року по 17.02.2023 року у розмірі 19736 грн.59 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», , місцезнаходження за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18 на користь держави судовий збір у розмірі 232 грн. 74 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», , місцезнаходження за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 526 грн. 96 коп.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко