Справа № 289/1266/22
Номер провадження 2/289/54/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Галькевич Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" (місце знаходження / місце проживання: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, 03124) до ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору №2-1 від 08.05.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка «Monetka») та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану Монобанк - АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Кредитний догові був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Веб-сайті і мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

Одноразовий ідентифікатор 013211 направлявся відповідачу 08.05.2021 о 21:53:30 год., шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який вказувався при реєстрації.

Кредитний договір був підписаний 08.05.2021 о 21:53:53,, шляхом введення одноразового ідентифікатора 013211 в особистому кабінеті.

Кредитні кошти були відправлені відповідачу 08.05.2021 на платіжну карту № НОМЕР_1 , емітовану Монобанк - АТ «Універсал Банк».

17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №2-1 від 08.05.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто».

Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки, у зв`язку з чим станом на 10.07.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становить 18300,00 грн., яка складається з: 5000 грн. - заборгованість за кредитом; 3300 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом за період з 08.05.2021 по 07.06.2021 (включно); 10 000 грн. - заборгованість на нарахованим відсотками відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 4% за кожен день користування кредитом за період з 08.06.2021 по 27.07.2021 (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Нарахування процентів за Договором №0-2 від 03.04.2021 зупинено 28.07.2021. Сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором відповідно до Акту приймання передачі прав від 17.06.2021 до Договору про відступлення права вимоги станом на 17.06.2021 становить 10 300,00 грн., проте ТОВ «ФК «Ріальто», як фінансовою установою, було здійснено подальше нарахування платежів за Кредитним договором, отже сума заборгованості станом на 10.07.2022 становить 18 300,00 грн. які ТОВ «ФК «Ріальто» просить стягнути, а також судові витрати у справі.

Представник позивача до суду не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідач та його представник до суду не з`явились, представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову заперечують в частині стягнення відсотків та витрат на правову допомогу. На обґрунтування заперечень зазначив, що неповернення отриманих коштів обумовлюється тим, що відповідача не повідомили про переуступку права вимоги, укладений договір є удаваним, оскільки приховано є споживчим кредитом, наданий розрахунок позивача є не чітким, оскільки не дає можливості зрозуміти структуру боргу. Також вважає заявлену суму на відшкодування витрат на правову допомого завищеною та такою, що не відповідає складності справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «Monetka») та ОСОБА_1 було укладено Договір №2-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану Монобанк - АТ «Універсал Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Зазначений договір укладений між сторонами у формі електронного документу з відповідним електронним підписом відповідача ОСОБА_1

ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 позику в розмірі 5000 гривень, що підтверджується чеком від 08.05.2021 та інформацією наданою АТ «Універсал Банк» за № БТ/2086 від 06.04.2023.

Отримання вказаної суми кредитних коштів учасниками справи не оспорюється.

Згідно інформації, наданої АТ «Універсал Банк» на запит суду, вбачається, що на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , емітовано картку № НОМЕР_1 . Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 07.05.2021 по 14.05.2021 вбачається, що 08.05.2021 о 21:53:48 на картковий рахунок відповідача був зарахований переказ на суму 5000 гривень.

Також, судом встановлено, що 17.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено Договір про відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №2-1 від 08.05.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто».

Відповідно до витягів з Акту прийому-передачі №1 від 12.07.2021 до вищевказаного договору, ТОВ «ФК «Ріальто» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 10300 грн.

Станом на 10.07.2022 заборгованість по кредитному договору №2-1 від 08.05.2021 становить 18300 грн., що складається з: 5000 грн. - заборгованість за кредитом; 3300 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками; 10 000 грн. - заборгованість на нарахованим відсотками відповідно до п. 3.3 Кредитного договору за ставкою 4% за кожен день користування кредитом.

Вказаний розрахунок є чітким, повним і розгорнутим по окремих категоріям, а також за своїм змістом узгоджується з відомостями, наведеними у виписці по рахунку відповідача.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Такі правові висновку викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначений цим Законом.

Таким чином, між ТОВ «ФК «Фананс Іновація» та ОСОБА_1 укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо підстав невиконання договору у зв`язку із неповідомленням відповідача про відступлення права вимоги, оскільки доказів повернення отриманих кредитних коштів та відсотків за користування ними як на користь первісного кредитора так і на користь позивача (нового кредитора) суду відповідачем не надано.

Щодо тверджень представника позивача про удаваність правочину суд зазначає, що предметом розгляду даного позову не є визнання правочину недійсним чи удаваним, а тому не надає оцінку доводам відповідача з цього приводу.

Будь яких доводів щодо необґрунтованості розрахунку розміру заборгованості та доказів на його спростування стороною відповідача суду також не надано.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «Ріальто» є новим кредитором у зобов`язаннях з ОСОБА_1 .

Згідно з пунктами 1.1. - 1.4. умов договору, товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Процентна ставка за користування кредитом - 2,2% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 2,2% від суми кредиту за кожен день користування, у межах строку, визначеного в. п. 1.3 Договору.

Крім того, пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 4 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору.

У п.п. 5.2-5.2.2, позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання.

Як вбачається з абзацу 2 пункту 3.3 Кредитного договору, сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є обґрунтованими.

Під час розгляду справи було встановлено, що позичальник був належним чином обізнаний з умовами кредитного договору, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Що стосується вимоги представника ТОВ «ФК «Ріальто» про стягнення з ОСОБА_1 8000 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 1 - ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до заяви Договір №01/09/2021 про надання юридичних послуг від 01.09.2021, Акт приймання-передачі наданих послуг № 16 та платіжне доручення про сплату витрат на правничу допомогу. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг № 16 ОСОБА_2 займався підготовкою позовних заяв щодо стягнення заборгованості з 3 різних боржників, в тому числі і щодо ОСОБА_1 , вартість наданих послуг щодо кожного боржника окремо складає по 8000 грн.

За п. 1.1 договору в рамках цього договору Виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні послуги, в тому числі і зі складання позовних заяв, запитів, представництва інтересів замовника.

Також в п.п. 3.1, 3.4 договору № 01/09/2021 від 01.09.2021 про надання юридичних послуг зазначено, що вартість послуг адвоката становить 1000 грн. за 1 годину роботи. Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг № 16 на підготовку позовної заяви та адвокатського запиту витрачено 7 та 1 годину відповідно.

До позовної заяви додано платіжне доручення про сплату витрат на правничу допомогу.

Однак, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрать на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Як вбачається із Акту приймання передачі наданих послуг до Договору про надання юридичних послуг послуги, які надавалися адвокатом складаються з складання з підготовки з позовної заяви та складання адвокатського запиту про витребовування доказів. При цьому в даному акті зазначено 3 особи, щодо яких вчинялось такі дії, тобто адвокатом одночасно вчинялись тотожні дії щодо значного кола осіб боржників з аналогічних правовідносин в категорії справ, які не є складними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 4000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями ст.ст. 4, 12, 13,76, 81, 89, 137, 141, 247, 263-265, 352 354 ЦПК України, ст. ст. 6, 625, 626, 638 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" до відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто", , на рахунок п/р IBAN НОМЕР_4 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», код банку 305299, заборгованість за Договором № 2-1 від 08.05.2021р. розмірі 18 300,00 (вісімнадцять тисяч триста) гривень, яка складається із: 5000 грн. - заборгованість за кредитом; 3300 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 Договору; 10000 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Договору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" судові витрати у виді судового збору у розмірі 2481 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн., а в загальному - 6481 (шість тисяч чотириста вісімдесят одна) гривня.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О. В. Мельник