ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8410/23 Справа № 367/4048/22 Суддя у 1-й інстанції - Мигалевич В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»

відповідач- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14 серпня 2023 року, ухваленого суддею Мигалевичем В.В. в м.Торецьк Донецької області, повний текст судового рішення складено 14 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

У жовтні 2022 року позивачТовариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

16.02.2023 позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Дзержинського міського суду Донецької області.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 02 листопада 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №R5В від 02.11.2011, у відповідності до якого остання отримала кредит в сумі 113 470,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 02.11.2018 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18% річних (п.3.3.1. Кредитного договору).

Надання кредитних коштів Відповідачу підтверджується меморіальним ордером №38167 від 02.11.2011.

В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів (п.3.8. Кредитного договору) та у відповідності до Договору застави №R5В від 02.11.2011, ОСОБА_1 було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - HYUNDAI, модель - ELANTRA, тип - легковий седан, 2011 року випуску, колір - бежевий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР №1 м. Донецька УДАІГУМВСУ в Донецькій області 01 листопада 2011 року.

Відповідно до Договору застави, після укладення самого Договору застави заставодержатель має право зареєструвати обтяження на предмет застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на підставі чого 03.09.2012 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений реєстраційний запис №12941910 про обтяження автомобіля марки - HYUNDAI, модель - ELANTRA, тип - легковий седан, 2011 року випуску, колір - бежевий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , за яким Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» виступає обтяжувачем, а Відповідач - боржником.

Відповідно до п.5.2.4. Кредитного договору №R5B від 02.11.2011, у випадку порушення Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором Банк має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором, у тому числі звернути стягнення на заставне майно за Договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна Позичальника, та/або звернутися до поручителів/майнових поручителів, звернутися до колекторського агентства, відповідно до вимог чинного законодавства України щодо умов Договорів забезпечення.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір про відступлення права вимовги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набув право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором.

Згодом, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором №R5B від 02.11.2011.

Таким чином, на даний час усі права Кредитора за Кредитним договором №R5B від 02.11.2011 року та Договором застави №R5B від 02.11.2011 належать ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 умов Кредитного договору ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулось до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

09 жовтня 2019 року Дзержинським міським судом Донецької області постановлено ухвалу, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.

10 серпня 2021 року Ірпінським міським судом Київської області по цивільній справі №225/4838/19 було ухвалено рішення, яким задоволені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанії «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором налічується заборгованість за період 22.04.2021-23.02.2022 у розмірі 181 281,62 гривень, що складається із: заборгованості по кредиту 165 106,83 гривень, урахування індексу інфляційних збитків 13 311,79 гривень, 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України 2 863,00 гривень.

На підставі виклаленого, позивач просив суд стягнути заборгованість за Кредитним договором. №R5В від 02.11.2011 року із ОСОБА_1 у розмірі 181281,62 гривень, що складається із: заборгованості по кредиту 165 106,83 гривень, урахування індексу інфляційних збитків 13 311,79 гривень, 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України 2 863,00 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2719,23 грн.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14 серпня 2023 року відмовлено у задоволені позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 коп.

Додатковим рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06 вересня 2023 року задоволена частково заява ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подало апеляційну скаргу на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14 серпня 2023 року, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені позивачем до ОСОБА_1 позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій у розмірі 6 798,08 грн.

При цьому, скаржник зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що пред`явлення позову до суду про звернення стягнення на предмет застави не тягне за собою переривання перебігу позовної давності, оскільки предметом спору є виключно кредитна заборгованість ОСОБА_1 за договором від 02.11.2011 є помилковим. Вказує, що з позовом до суду про стягнення кредитної заборгованості позивач звернувся 06.10.2022, тобто в межах трирічного строку позовної давності з урахуванням наявності рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10.08.2021 у справі №225/4838/19, яким були задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

У відзиві на апеляційну скаргу сторони позивача, представник відповідача ОСОБА_3 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом установлено, що 02 листопада 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №R5B від 02.11.2011, у відповідності до якого вона отримала кредит в сумі 113 470,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 02.11.2018 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18% річних (п.3.3.1. Кредитного договору).

Надання кредитних коштів Відповідачу підтверджується меморіальним ордером №38167 від 02.11.2011.

У якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів (п.3.8. Кредитного договору) та у відповідності до Договору застави №R5В від 02.11.2011, ОСОБА_1 було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб:, що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого ВРЕР №1 м.Донецька УДАІГУМВСУ в Донецькій області 01 листопада 2011 року.

Відповідно до Договору застави, після укладення самого Договору застави заставодержатель має право зареєструвати обтяження на предмет застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на підставі чого 03.09.2012 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений реєстраційний запис №12941910 про обтяження автомобіля марки - HYUNDAI, модель - ELANTRA, тип - легковий седан, 2011 року випуску, колір - бежевий, номер номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , за яким Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» виступає обтяжувачем, а Відповідач - боржником.

Відповідно до п.5.2.4. Кредитного договору №R5B від 02.11.2011, у випадку порушення Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором Банк має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набув право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором №R5B від 02.11.2011.

Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» передав, а ТОВ «ФК Прайм Альянс» прийняв документацію за кредитним договором №R5В від 02.11.2011.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором налічується заборгованість за період 22.04.2021-23.02.2022 у розмірі 181 281,62 гривень, що складається із: заборгованості по кредиту 165 106,83 гривень, з урахуванням індексу інфляційних збитків 13 311,79 гривень, 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України - 2863,00 гривень.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволені позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності, виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів належного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором, та оскільки фактично отримані і використані відповідачем кредитні кошти у межах відповідного строку дії договору в добровільному порядку кредитору (попереднім кредиторам) не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, а тому ТОВ ФК «Прайм Альянс» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості з боржника. Однак у зв`язку з тим, що стороною відповідача заявлено клопотання про застосування позовної давності, виходячи з того, що

загальний строк позовної давності, що застосовується до даних правовідносин сплив 02 листопада 2021 року, а правонаступник кредитора звернувся до суду за захистом порушених прав лише 29.09.2022, в задоволені позову слід відмовити саме з підстав пропуску строку позовної давності.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами позивача про те, що наявність судового рішення від 10.08.2021 року про звернення стягнення на предмет застави перериває строк позовної давності, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ТОВ ФК «Прайм Альянс» оскаржує рішення суду першої інстанції в частині застосування судом наслідків спливу позовної давності, оскільки вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, з огляду на наявність рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 серпня 2021 року у справі №225/4838/19, яким задоволені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанії «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, тому судом апеляційної інстанції переглядається у цій частині.

Так, судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що дійсно відповідач ОСОБА_1 має невиконані перед новим Кредитором зобов`язання по поверненню кредитних коштів, які були нею отримані на підставі Кредитного договору №R5B, укладеному між ПАТ «ВТБ Банк» (перший кредитор) та ОСОБА_1 02 листопада 2011 року.

Також зазначеним вище Кредитним договором встановлено, що ОСОБА_1 повинна була повернути кредитні кошти та нараховані за Договором проценти у строк до 02.11.2018.

Позивач ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором №R5B від 02.11.2011. на підставі договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019, укладеному між попереднім кредитором ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

Отже, приймаючи за договором факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 право грошової вимоги, позивач ознайомився з фактичними обставинами кредитної справи відповідача і був обізнаний про строк прострочення виконання зобов`язань та можливий ризик застосування строку позовної давності.

Представник відповідача разом із відзивом на позовну заяву надав до суду першої інстанції письмову заяву про застосування строків позовної давності.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Крім того, виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

У п.3.2. Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредит у повному обсязі 02.11.2018 або достроково у випадках, передбачених Кредитним договором.

Сторона позивача вважає, що оскільки Ірпінським міським судом Київської області рішення по цивільній справі №225/4838/19 за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанії «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави ухвалено 10 серпня 2021 року, то позовна давність починає обраховуватися саме з цієї дати, тому подавши позов до суду у вересні 2022 року строк позовної давності не пропущено.

Прете, суд першої інстанції не погодився з такою думкою позивача, що зокрема відображено у судовому рішенні.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №523/10225/15-ц (провадження №14-159цс19) та від 19 листопада 2019 року у справі №911/3677/17 (провадження №12-119гс19, пункт 6.37) наведено такий висновок щодо застосування вказаної норми права: «Позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається».

У рішенні місцевий суд звернув увагу на те, що до суду позовна заява надійшла 06.10.2022, тобто з пропуском строку позовної давності, оскільки кінцевий термін подачі позовної заяви спливав 02.11.2021, тоді, як звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави, не є обставиною, відповідно до якої переривається строк позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 червня 2023 року у справі №755/13805/16-ц у п.39 зробила висновок, що переривання позовної давності за вимогою про стягнення боргу за основним зобов`язанням не перериває перебігу позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки і навпаки.

У п.50 зазначеної Постанови Велика Палата Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики щодо застосування позовної давності до основної та додаткової вимог відступила від протилежного висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року у справі №423/1642/15-ц (про те, що подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки перериває позовну давність за вимогою про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням).

У п.51 Велика Палата Верховного Суду підтримала висновок, згідно з яким слід розмежовувати вимоги про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Переривання загальної позовної давності за вимогою про стягнення боргу за основним зобов`язанням не перериває перебігу загальної позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки і навпаки (близький за змістом висновок див. у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 26 січня 2022 року у справі №442/7773/17, від 28 вересня 2022 року у справі №754/16764/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 серпня 2021 року у справі №201/15310/16, від 30 червня 2022 року у справі №947/25785/19, від 19 жовтня 2022 року у справі №712/19272/12, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року у справі №205/2480/19, від 2 листопада 2022 року у справі №344/19567/19, від 1 лютого 2023 року у справі №522/9497/14-ц).

Відповідач заявила про сплив позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Наявність судового рішення від 10.08.2021 року про звернення стягнення на предмет застави, не перервало позовну давність за основною вимогою до відповідача про стягнення кредитної заборгованості, перебіг, якої розпочався з 02 листопада 2018 року (кінцевий строк виконання кредитного договору) та закінчився 02 листопада 2021 року, відповідно позивач, подавши позов до суду в кінці вересня 2022 року пропустив строк позовної давності до основної вимоги кредитного договору (стягнення кредитної заборгованості).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, щопозовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Терміни позовної давності, що є звичайним явищем в національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконують кілька завдань, у тому числі забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу(судове рішення від 20 вересня 2011 року у справіВАТНафтова компаніяЮкоспроти Російської Федерації, пункт 570, та судове рішення від 22 жовтня 1996 року у справіСтаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 51).

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин.

Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права.

Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, необхідно дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд має встановити обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивувати свої висновки.

Статтею 262 ЦК України встановлено, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що загальний строк позовної давності, що застосовується до даних правовідносин сплив 02 листопада 2021 року, а позов було подано правонаступником лише 29.09.2022, тобто поза межами трьох років на законних підставах відмовив у задоволенні позову, оскільки стороною відповідача було порушене питання про застосування позовної давності.

Відповідно до ч.1. ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: