Справа № 372/3795/23
Провадження № 2-1422/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

18 грудня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Висоцької Г.В.,

за участю секретаря Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про матеріальної та моральної відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, в якому просив стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача збитки у розмірі 270 271, 16 грн., що складаються з: матеріальної шкоди у розмірі 228 194, 22 грн., витрат на проведення звіту про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 4500 грн., заподіяну моральну шкоду 25 000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн. а також 2576, 97 грн. витрат на сплату судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.04.2023 року о 16 год. 00 хв. м. Обухів по вул. Київська, 164, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем GEELY CK д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OKTAVIA д.н.з НОМЕР_2 , що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 15.05.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №42/26.06.23 від 06.06.2023: ринкова вартість КТЗ з пошкодженням 228194,22 грн., вартість відновлювального ремонту 396646,47 грн. ринкова вартість КТЗ після пошкодження 61248,7 грн.

Тому вважає, що має право вимагати повного відшкодування шкоди відповідачем.

Ухвалою судді від 02.10.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій до суду заяві просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань або відзиву до суду не направив, повідомлений через оголошення на сайті як особа, місце реєстрації якої невідоме.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту постанови Обухівського районного суду Київської області від 15.05.2023 у справі № 372/2091/23, 26.04.2023 року о 16 год. 00 хв. м. Обухів по вул. Київська, 164, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем GEELY CK д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OKTAVIA д.н.з НОМЕР_2 , що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив пункт, 10.5 Правил дорожнього руху.

Даною постановою визнано відповідача ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується спричинення ДТП з вини відповідача.

Відповідно до ст. 82 ч.4 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В результаті ДТП Позивачці ОСОБА_1 було завдано майнової та моральної шкоди.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу GEELY СК д.н.з. НОМЕР_3 на момент ДТП не була застрахована у визначеному Законом порядку.

Згідно звіту №42/26.06.23 про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу SKODA OKTAVIA д.н.з НОМЕР_2 вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 228 194,22 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка посилалася на те, що їй завдано матеріальну шкоду внаслідок протиправних дій відповідача.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Частиною першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування позивачці матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Позивачка зазначила, що завдана моральна шкода полягала в тому, що вона зазнала душевних страждань які, пов`язані зі знищенням автомобіля, що в свою чергу, зумовило порушення встановленого ритму життя, викликало постійні переживання та турботи, додаткові витрати тощо.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України «моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила, за наявності її вини».

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами від 25.05.2001 року) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок фізичних чи моральних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.

Згідно п. 9 вищезазначеної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробних стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відтак, враховуючи предмет спору у справі про стягнення 253194,22 грн. у відшкодування матеріальної та моральної шкоди та обсяг наданих адвокатом позивачу послуг, суд вважає цілком обґрунтованим відшкодування судових витрат в розмірі 10 000,00 грн., який є співмірним як зі складністю справи, так і з якісним виміром отриманих від адвоката послуг.

Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки витрати пов`язані з проведенням звіту про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 4500,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2576,97 грн.

Керуючись ст.ст.12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 211, 223, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про матеріальної та моральної відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 228 194,22 грн., моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн., а всього 253 194, 22 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2576,97 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., витрати на проведення звіту про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 4500,00 грн., а всього 17 076, 97 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В.Висоцька