УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Гордійчук І.О.

секретарі судового засідання Баланович М.В.

за участі представника стягувача ОСОБА_1

та представника відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Анненкової О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 діючи через свого представника звернувся до суду з заявою в порядку ст.444 ЦПК України. Просить суд в порядку повороту виконання судового наказу від 10.08.2022 по справі №569/1695/22 стягнути з ТзОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 831,98 грн. та в порядку повороту виконання судового наказу Рівненського міського суду від 10.08.2022 у справі №569/10695/22 стагнути з Відділу ДВС у м.Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції на користь ОСОБА_2 300 грн. мінімальні витрати виконачого провадження, 83,20 грн. виконавчий збір, а всього 383,20 грн.

Заява мотивована тим, що ухвалою суду від 18.04.2023 скасовано судовий наказ у справі №569/10695/22. У виконавчому провадженні ВП №7117020 з рахунку ОСОБА_2 було стягнуто 1215 грн. 18 коп., з яких 300 грн., мінімальні витрати виконавчого провадження, 83 грн., 20 коп. виконавчи збір, 831 грн. 98 коп. часткова заборгованість, яка перерахована на рахунок ТзОВ «РОЕК» згідно платіжного доручення №29198 від 11.04.2023. Ухвалою суду від 18.04.2023 не було вирішено питання про поворот виконання судового рішення.

15.06.2023 до суду надійшов відзив відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції. У задоволення заяви в частині стягнення з відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого збору у розмірі 82,20 грн. та витрат виконавчого провадження у сумі 300 грн. просить відмовити. Свої заперечення мотивує тим, що дані вимоги заявника є безпідставними та необґрунтованими, оскільки дані кошти не входять о суми стягнення за виконавчим документом суду, а тому до них не можуть бути застосовані норми ЦПК України про поворот виконання судового рішення.

У своїй заяві від 22.06.2023 представник заявника просив розгляд справи проводити за його відсутності. Заяву підтримав у повному обсязі.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви.

Представника відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Анненкова О.Ю. заперечила проти задоволення заяви та підтримала заперечення викладені у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.08.2022 Рівненським міським судом у справі №569/10695/22 за заявою ТзОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 2512,80 грн. та 248,10 грн. судового збору.

На підставі поданого ТзОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» судового наказу ВДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №711170201 з примусового виконання судового наказу у справі №569/10695/22.

18.04.2023 Ухвалою Рівненського міського суду судовий наказ у справі №569/10695/22 за заявою ТзОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_2 скасовано.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Анненковою О.Ю. від 02.05.2023 у виконавчому провадженні №71170201 з виконання судового наказу №569/10695/22 виданого 16.12.2022 виконавче провадження закінчено.

З листа від 02.05.2023 №109897 на заяву від 24.04.2023 відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що в межах виконавчого провадження №71170201 з рахунку боржника було стягнуто 1215,18 грн., з яких 300 грн. мінімальні витрати виконавчого провадження, виконавчий збір 83,20, та часткова заборгованість -831,98 грн., яка перерахована на рахунок стягувача згідно платіжного доручення №29198 від 11.04.2023.

Згідно ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1ст.444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення, він відмовляє в позові повністю.

У відповідності до ч.9ст.444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.6ст.444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року N 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Вимоги заявника про поворот виконання судового наказу та стягнення грошових коштів у розмірі 831,98 грн. є обґрунтованими та доведеними, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення зі стягувача на користь боржника зазначеної суми коштів в порядку повороту виконання судового наказу.

Щодо інших вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п.1 ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим за наслідками апеляційного перегляду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Як і не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відділу ДВС витрат на проведення виконавчих дій.

За змістом ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Наведене свідчить про те, що питання про повернення боржнику стягнутої державним виконавцем суми витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн. має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду.

Згідно з частиною другою цієї статті, дії державного виконавця про стягнення виконавчого збору, приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані, оскаржуються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом

Оскільки, питання повернення боржнику стягнутої в ході виконання судового рішення витрат виконавчого провадження,у зв`язку зі скасуванням судового наказу після його виконання, не підлягає вирішенню у порядку,передбаченому ст.444 ЦПК України, тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 в частині вимог про стягнення з відділу ДВС витрат мінімальних виконавчого провадження у розмірі 300,00грн. необхідно відмовити.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену в постанові від 31.03.2021 у справі № 296/7644/17.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим за наслідками апеляційного перегляду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

За таких обставин, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись 444 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення задовольнити частково.

Допустити поворот виконання судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 10.08.2022 у цивільній справі №569/10695/22, за заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електроенергію.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 831 (вісімсот тридцять одну) грн. 98 коп., стягнені за судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 10.08.2022.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Гордійчук