СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/307/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної контори Матвієнко Тетяна Василівна, Державний нотаріус дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Людмила Миколаївна про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 року визначеного головуючого суддю Войтенко Ю.В. (т. 1 а.с. 28).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року позовну заяву залишено без руху. (т. 1 а.с. 31).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.11.2020 року відкрито провадження у справі (т 1 а.с. 40).

Розпорядженням керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2022 року призначено повторний автоматичний розподіл справи (т. 1 а.с.245).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2022 року визначеного головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (т. 1 а.с. 246-247), справу передано судді 16.05.2022 року.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2022 року прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (т. 2 а.с. 4).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (т. 2 а.с. 58-59).

Позивач та її представник повідомлялись про дату, час і місце судових засідань 06.04.2023 року, 21.06.2023 року належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних листів (т. 2 а.с. 61, 73), конвертами з рекомендованими повідомленнями, які направлялись на адресу вказану у позовній заяві, однак повернулись до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 76), у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача Харченко В.В. в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, в якому просив залишити без розгляду позовну заяву у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача в судове засідання.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За встановленими у статтях 12, 13 ЦПК України принципами змагальності та диспозитивності, - особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (частина перша статті 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», а також в рішенні у справі «Каракуця проти України» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає (від лат. Dispono - розпоряджатись) надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав). В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача за процесуальним змістом є його конклюдентною дією, в якій виявлена його воля на залишення позову без розгляду, що є правовим наслідком свідомого нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який ставиться у ситуацію невизначеності від таких дій позивача.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним».

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: (…) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…).

З аналізу вищенаведених норм, враховуючи, що бойові дії в місті Києві та Київській області не відбуваються, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, позивач повторно в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судових засідань не надіслав, своїм правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не скористався, суд приходить до висновку про наявність передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України підстав для залишення даного позову без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд враховує строки, визначені законом для розгляду справи, враховує дію принципів диспозитивності, змагальності у цивільному судочинстві і рівності прав та обов`язків сторін, враховує використання позивачем його процесуальних прав та ставлення до виконання процесуальних обов`язків, враховує вжиті судом заходи і що вони є достатніми для забезпечення прав позивача при умові добросовісного здійснення ним своїх прав та належного виконання процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 10,13, 44, 131, 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, 258, 259, 260 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної контори Матвієнко Тетяна Василівна, Державний нотаріус дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Людмила Миколаївна про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ю.О. Твердохліб