Провадження № 2/369/6512/21
25.05.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
при секретарі Миголь А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» та ТОВ «Аукціонний дім «Перспектива-Коммодіті» про визнання договорів недійсними та стягнення коштів, пов`язаних з їх укладанням, -
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
У судове засідання відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» не з`явився, на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У судове засідання відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» не з`явився. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». На адресу суду відзиву на позовну заяву не подав. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У судове засідання відповідач ТОВ «Аукціонний дім «Перспектива-Коммодіті» не з`явився. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». На адресу суду відзиву на позовну заяву не подав. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктами 3.3, 3.4 Договору сторони погодили, що Покупець має право на свій розсуд на будь-якій стадії виконання цього Договору, незалежно від встановленого Сторонами графіку та порядку внесення чергових платежів, внести усю суму ціни Договору. Ціна Договору сплачується покупцем наступним чином: по 14.02.2019 року 200, 00 дол. США; по 01.03.2019 року 11 800, 00 дол. США; по 04.06.2019 року 1 500,00 дол. США; по 04.09.2019 року 1 500,00 дол. США.
Вказана сума зарахована кількома платежами на рахунок відповідача 1 на підставі договорів доручення від 12.02.2019 року, 15.02.2019, та 27.02.2019 року, відповідно до яких кошти були передані представнику відповідача, ОСОБА_3 яка і здійснила їх зарахування від імені позивача 22.01.2021 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями про сплату коштів.
Відповідно до п.2.1. Договору №2 майнові права на квартиру являють собою права на отримання у власність квартири із наступними попередніми технічними характеристиками з такими характеристиками: найменування житлова квартира АДРЕСА_3 , поверх 3. Після готовності об`єкта будівництва до експлуатації реалізуються шляхом реєстрації нею як Покупцем права власності у встановленому законом порядку, та за умови виконання своїх зобов`язань за цим договором.
Пунктом 2.4 Договору №2 визначено, що орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію 02 квартал 2020 року.
Відповідно до п.3 Договору №2 ціна складає 796 100 грн або 31 844 долари США.
П.3.3. Договору №2 передбачено, що ціна майнових прав сплачується поетапно: по 04.12.2019 року 1500,00 дол. США; по 04.03.2020 року 1500, 00 дол. США; по 04.06.2020 року 1 500, 00 дол. США; по 04.09.2020 року - 1 500, 00 дол. США; по 04.12.2020 року -1 500, 00 дол. США; по 04.03.2021 року- 1 500, 00 дол. США; по 04.06.2021 року 1500, 00 дол. США; по 04.09.2021 року - 1 500,00 дол. США; по 04.12.2021 року- 1500,00 дол. США; по 04.02.2022 року - 6 115, 00 дол. США; по 04.03.2022 року 6 115, 00 дол. США; по 04.04.2022 року 6 114, 00 дол. США
Відповідно до п. 3.1. Договору №2 ціна деривативу встановлена в доларах США та оплачується в національній валюті України гривні.
Згідно з наявними у матеріалах справи квитанціями, позивач здійснила оплату коштів на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий Комплекс « Нові Жуляни» а саме: 29.03.2019 року - 16 350 грн, 12.04.2019 року - 42 000 грн, 26.04.2019 року - 13 343 грн, 10 коп. 27.06.2019 року - 13 083 грн, 20 коп., 29.08.2019 року - 31 981 грн 37 коп., 06.11.2019 року - 29 910 грн, 59 коп., 28.12.2019 року - 18 000 грн., 28.01.2020 року - 24 600 грн, 05.03.2020 - 24 890 грн, 29.05.2020 року - 13 203 грн, 10 коп., 21.01.2021 року - 13 335 грн. А всього на загальну суму 240 696 ( двісті сорок тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 36 коп.
Пунктом 4.2. цього ж договору передбачено, що продавець (Товариство з обмеженою з відповідальністю «Житловий Комплекс «Нові Жуляни») бере на себе зобов`язання забезпечити дійсність проданих покупцю майнових прав на квартиру протягом строку дії цього договору шляхом забезпечення будівництва Об`єкта будівництва та готовності його до експлуатації.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Частинами першою, третьою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що договір купівлі-продажу Деривативу та похідний від нього договір купівлі- продажу майнових прав є недійсними, оскільки зміст правочину не може суперечити Цільному кодексу України , іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Правовідносин між ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «ЖК Нові Жуляни», відповідно до договору №2 мають Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», який встановлює загальні принципи, правові та засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю.
Відповідно до підпункту 14.1.45. статті 14 Податкового Кодексу Дериватив це документ, що засвідчує право та/або зобов`язання придбати чи продати у майбутньому цінні папери, матеріальні або нематеріальні активи, а також кошти на визначених ним умовах.
В даній справі активом виступають майнові права в об`єкті будівництва, тобто право в майбутньому отримати квартиру за певними технічними показниками.
Згідно зі статтями 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці.
Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору у зв`язку з тим, що він укладений з порушенням актів цивільного законодавства , а також не відповідає інтересам держави та суспільства, його моральним засадам, повинен довести суду про наявність таких порушень.
Згідно частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правочин, відповідно до статті 204 ЦК України, є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Доказів неправомірності вказаних договорів, укладених відповідачами, стороною позивача доведено не було. Жодна із сторін вказаних договорів не оспорила їх умови в судовому порядку.
Вказані договори не суперечать вимогам законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам
З наведеного суд приходить до висновку про відсутності підстав для визнання відповідного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частинами першою, другою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та таким, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.
Відповідно та керуючись ст. ст. 4,5,12,76-82,141,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» та ТОВ «Аукціонний дім «Перспектива-Коммодіті» про визнання договорів недійсними та стягнення коштів, пов`язаних з їх укладанням - залишити без задоволення.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Андрій ВОЛЧКО