У Х В А Л А

"22" червня 2023 р. Справа № 596/2197/18

Провадження № 2/596/2/2023

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Лисюк І.О.,

за участю: секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Печінки П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин заяву ОСОБА_1 про перенаправлення коштів з однієї експертної установи в іншу експертну установу в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Личковецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тернопільська регіональна філія Центру ДЗК про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Личковецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тернопільська регіональна філія Центру ДЗК про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року провадження у зазначеній справі відкрито.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про винесення ухвали про перенаправлення сплачених нею коштів за експертизу №382/19-22 в сумі 5024 грн. та №585/20-22 в сумі 1961, 28 грн., які не виконані Тернопільським відділенням КНДІСЕ на оплату експертизи №116/117/22-29, виконану Чернівецьким відділенням КНДІСЕ.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала доводи заяви. Представник відповідача адвокат Печінка П.В. вважав заяву необгрунтованою, оскільки питання перенаправлення коштів між експертними установами не належить до компетенції суду.Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши подану заяву, суд приходить до наступного.

22 лютого 2019 року ухвалою суду призначено в справі судову земельно-технічну експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

16 березня 2020 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області клопотання позивача про призначення в справі додаткової судової земельно-технічної експертизи задоволено та призначено в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Личковецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тернопільська регіональна філія Центру ДЗК про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, додаткову судову земельно-технічну експертизу. Проведення додаткової експертизи доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Тернопіль, вул. С.Стрільців, 4). Провадження у справі зупинено.

21.07.2022 року до суду надійшло клопотання сторони позивача про витребування в Тернопільському відділенні Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріалів цивільної справи №596/2197/18, та поновлення провадження в справі, оскільки додаткова експертиза в справі Тернопільським відділенням КНДІСЕ не проводиться через відсутність в складі інституту експертів з проведення земельних експертиз.

Згідно повідомлення Тернопільського відділення КНДІСЕ від 29.07.2022 року, відділенням повернуто матеріали цивільної справи №596/2197/18, експертне провадження №585/20-22 закрито, ухвалу суду в частині призначення земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою залишено без виконання.

10 серпня 2022 року стороною позивача подано письмове клопотання про доручення проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи в цивільній справі експертам Чернівецького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, посилаючись на те, що додаткова експертиза в справі не проведена Тернопільським відділенням КНІДСЕ у звязку з відсутністю в складі інституту експертів з проведення земельно-технічних експертиз.

20 вересня 2022 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області, клопотання сторони позивача задоволено, проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 16.03.2020 року доручено експертам Чернівецького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Чернівці, вул. Фастівська, 30Б), направлено експертам для виконання копії ухвал Гусятинського районного суду від 16.03.2020 року, від 20.09.2022 року. Визначено строк проведення експертизи до 1 січня 2023 року. В розпорядження експертів для дослідження надано матеріали цивільної справи № 596/2197/18.

Позивач посилається також на те, що нею оплачено виставлені КНДІСЕ рахунки №1423 від 29 березня 2019 року за проведення експертизи №382/19-22 на суму 5024 грн., а також рахунок №5409 від 07 травня 2020 року за проведення додаткової експертизи №582/20-22 на суму 1961, 28 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судову експертизу", незалежно від виду судочинства та підстави проведення експертизи судовий експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

Питання проведення судових експертиз (їх призначення, проведення, у тому числі в частині оплати) регулюється Закону України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998р. №53/5.

Відповідно до п.п.1.3, 1.8, 1.9 вищевказаної інструкції відповідно до чинного законодавства за дорученням правоохоронних органів, посадових осіб Державної податкової адміністрації України, Державної митної служби України, Державної виконавчої служби, на замовлення адвокатів, захисників та осіб, які самостійно захищають свої інтереси, та їх представників, нотаріусів банківських установ, страхових компаній, а також інших юридичних і фізичних осіб виконуються експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи. Результати експертних досліджень викладаються в письмових висновках експертних досліджень згідно з чинним законодавством України.

Підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або письмове звернення потерпілого чи сторони захисту кримінального провадження (далі - документ про призначення експертизи (залучення експерта)), у якому обов`язково зазначаються реквізити, перелік питань, поставлених експерту, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

У випадках, передбачених законодавством, експертною установою надсилається рахунок вартості робіт за проведення експертиз (експертних досліджень).

Згідно п 4.13 вказаної інструкції висновок експерта (повідомлення про неможливість надання висновку) розглядається керівником підрозділу та керівником експертної установи (або його заступником) і направляється органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Згідно п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 139 ЦПК України врегульовано питання витрат, пов`язаних зокрема з проведенням експертиз.

Так, суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Проте, нормами цивільно-процесуального закону не передбачено вирішення питання судом щодо перерозподілу коштів, сплачених на проведення ексертизи між експертними установами.

Як встановлено, позивач за проведення експертизи, призначеної судом в справі сплачувала кошти безпосередньо на рахунок експертної установи на підставі виставлених рахунків.

Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» указано, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до статті 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством.

З роз`яснень викладених у п. 45 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, також вказано, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (ст. 7 Закону України «Про судову експертизу»). У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи і настають наслідки, передбачені за ухилення від участі в експертизі.

Під час ухвалення рішення суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами, де враховує витрати понесені стороною на проведення експертиз. Тому, тільки таким чином сторона може відшкодувати понесені нею витрати на експертизи у справі, проте для цього цій стороні потрібно виграти справу.

Не сплата за рахунком судового експерта або не сплата у повному обсязі за проведення судової експертизи є свідченням того, що між учасником справи та судовим експертом договір про призначення судової експертизи не укладався. Грошові кошти сплачені учасником справи судовому експерту за проведення судової експертизи віднесені згідно процесуальних кодексів до судових витрат та можуть бути повернуті стороні у вигляді сплат, які покладаються судом на іншу сторону у справі у разі якщо ініціатор судової експертизи виграв справу, або розподіляються між сторонами відповідно до рішення щодо задоволення позову. Сплачений учасником справи рахунок судового експерта є прийняття пропозиції учасником справи укласти з судовим експертом договір у спрощеній формі, у разі якщо рахунок судового експерта містить всі істотні умови договору оферти, зокрема, умови про предмет, строки та ціну. Навіть неправильно проведена у справі судова експертиза все одно НЕ дає стороні права на стягнення понесених нею витрат шляхом подання окремого позову на експертну організацію. Під час ухвалення рішення суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами, де враховує витрати понесені стороною на проведення експертизи. Постанова КЦС ВС від 25.03.2020 № 202/1825/17 (61-4770св19)

Суд виходив з роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Так, після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених ст. 141 ЦПК України.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність заяви позивача щодо винесення ухвали про перенаправлення коштів з однієї експертної установи в іншу, оскільки ці питання не належать до компетенції суду. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, зокрема, витрат на проведення експертизи, будуть вирішуватись судом на стадії ухвалення рішення. На підставі викладеного, в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про перенаправлення коштів з однієї експертної установи в іншу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.4,12, 76, 81, 133-142, 104, 109, 259, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про перенаправлення коштів з однієї експертної установи в іншу експертну установу в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Личковецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тернопільська регіональна філія Центру ДЗК про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 червня 2023 року.

Суддя Ірина ЛИСЮК