Справа №731/775/23
Провадження №2/731/173/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 цивільну справу за позовом адвоката Зибінської Галини Вікторівни, подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2023 року від адвоката Зибінської В.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , засобами електронного зв`язку, надійшов вказаний позов про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на весь період навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років. Також заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат пов`язаних з розглядом даної цивільної справи, шляхом стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що батьками позивача ОСОБА_1 є батько - відповідач по справі ОСОБА_2 та мати, яка була залучена до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 . Первісно, на підставі судового рішення по справі №2504/1026/12 від 19 листопада 2012 року відповідач сплачував аліменти на утримання доньки у розмірі 35% усіх видів його доходів щомісячно. У подальшому, зважаючи на народження у її батьків другої дитини - спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до рішення суду, ухваленого 26 січня 2022 року у межах справи №731/521/21, розмір вказаних вище аліментів було змінено, шляхом їх стягнення одночасно на двох дітей єдиною часткою у загальному розмірі - 2/5 часток усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею та братом повноліття, відповідно. У зв`язку з цим, до моменту досягнення позивачем повноліття, на її утримання з відповідача фактично стягувалися аліменти у розмірі 1/5 частки.

На даний час, стягнення аліментів на утримання позивача не здійснюється з підстав досягнення нею 18 років. У добровільному порядку відповідач участі у матеріальному забезпеченні доньки не приймає, хоча остання продовжує навчання та потребує відповідної матеріальної допомоги. На даний час ОСОБА_1 є студенткою першого курсу економічного факультету денної форми навчання спеціальності «Облік і оподаткування» Національного університету біоресурсів і природокористування України. Період навчання з 14 серпня 2023 року по 30 червня 2027 року. Навчання здійснюється на платній основі, яка складає - 32 180 грн на рік. Вартість проживання у гуртожитку складає 9 135 грн.

Представник позивача наголошує, що зважаючи на те, що позивач проходить навчання на денній формі, то в неї немає можливості влаштуватися на роботу для отримання самостійного заробітку, відповідно вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з необхідними витратами на її харчування, підручники, одяг та канцелярські приладдя. Її мама надає їй матеріальну допомогу, проте її розмір є недостатнім для забезпечення необхідних потреб. У свою чергу, відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу позивачу відмовляється. Разом з тим, в останнього наявна така можливість, адже він є здоровим та працездатним.

Таким чином, зважаючи на те, що заходи попереднього врегулювання спору не надали жодного результату, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти у примусовому порядку.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 22 грудня 2023 року. Додатково залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - матір позивача ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 28 листопада 2023 року через канцелярію суду звернулася із заявою про здійснення розгляду справи без її участі, заявлені нею позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 29).

Представник позивача адвокат Зибінська Г.В., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 26), у судове засідання не з`явилася, причину своєї неявки до суду не повідомляла.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 32). 20 грудня 2023 року звернувся до суду із заявою про здійснення розгляду справи без його участі, пред`явлені до нього позовні вимоги визнав та наполягав на їх задоволенні (а.с. 33).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 27). 28 листопада 2023 року через канцелярію суду звернулася із заявою про здійснення розгляду справи без її участі, заявлені позивачем вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. По суті справи повідомила, що їхня з відповідачем донька на даний час є повнолітньою та проходить навчання у вищому навчальному закладі. У зв`язку з цим, остання потребує матеріальної допомоги, яку вона особисто не може в повній мірі забезпечити. У свою чергу, батько дитини ОСОБА_2 ухиляться від участі у матеріальному забезпеченні доньки, хоча має таку можливість (а.с. 30).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та сторонами по справі не заперечується, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка була залучена до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, є батьками повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, первісно, на підставі судового рішення по справі №2504/1026/12 від 19 листопада 2012 року, з ОСОБА_2 було стягнено аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі 35% усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

У подальшому, рішенням відповідно до рішення суду, ухваленого 26 січня 2022 року у межах справи №731/521/21, розмір вказаних вище аліментів було змінено, шляхом зменшення розміру аліментів, що стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2012 року по справі №2504/1026/12, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом від 22 жовтня 2021 року по справі №731/461/21, з 35 відсотків та 1/4, відповідно, - до 2/5 часток усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття, відповідно.

Згідно з копією довідки №4117, виданої 05 вересня 2023 року деканом економічного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України, ОСОБА_1 дійсно є студентом ОС «Бакалавр» 1 курсу економічного факультету денної форми навчання спеціальності «Облік і оподаткування» Національного університету біоресурсів і природокористування України ІV рівня акредитації. Дата вступу 14 серпня 2023 року, дата закінчення 30 червня 2027 року. Навчання здійснюється за умовами Договору (а.с. 4).

Відомості щодо вступу та проходження ОСОБА_1 такого навчання, його строку у вказаному навчальному закладі, а також факультету, спеціальності та вартості освітньої послуги вартістю 32 180 грн щорічно, за кожен курс відповідно, містяться у змісті: копії Договору №ОіА-23041б про навчання у закладі вищої освіти від 11 серпня 2023 року (а.с. 12) та копії Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 11 серпня 2023 року (а.с. 14-15), які були укладені між Національним університетом біоресурсів і природокористування України, в особі проектора з науково-педагогічної роботи, міжнародної діяльності та розвитку ОСОБА_5 , який діяв на підставі довіреності, та ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_1 .

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на оплату її навчання та проживання в гуртожитку, до матеріалів справи додано копії відповідних квитанцій (а.с. 6, 7).

Таким чином, беручи до уваги те, що матеріали справи не містять інформації щодо дострокового припинення ОСОБА_1 такого навчання, з наведеного вбачається, що повнолітня донька сторін по справі, якій ще не виповнилося 23 роки, проходить навчання на денній формі за контрактом у Національному університеті біоресурсів і природокористування України, кінцевий термін закінчення навчання першого (бакалаврського) рівня 30 червня 2027 року.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що донька сторін по справі ОСОБА_1 , дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку з її навчанням та має відповідне право на особисте звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідно до п. d ст. 16 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), суд зобов`язаний забезпечувати права чоловіка та жінки на основі їх рівності та враховувати однакові права і обов`язки чоловіків і жінок, як батьків незалежно від їхнього сімейного стану в питаннях, що стосуються їхніх дітей. В усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.

У зв`язку з цим, суд зобов`язаний враховувати фактичну рівність батьків, зважаючи на обставини справи та встановивши для обох батьків дійсно рівні обов`язки з утримання дитини.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком - ОСОБА_1 , яка набула повноліття, при цьому ще не досягла віку 23 років та продовжує навчання у вищому навчальному закладі, і потребує матеріальної допомоги у зв`язку з таким навчанням, шляхом його поліпшення за рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 200 СК України, визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд ураховує матеріальне становище дитини, яке потребує поліпшення у зв`язку з її навчанням; наявність у платника аліментів місця роботи та можливості сплачувати аліменти, задовільний стан здоров`я дитини та відповідача, наявність у відповідача інших утриманців дружини та другої неповнолітньої доньки; а також ту обставину, що положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний гарантований розмір аліментів, не поширюється на повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у

платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач має вік, який відноситься до періоду активної трудової діяльності людини, відомості щодо наявності у нього стану інвалідності чи підстав вважати його не працездатним матеріали справи не містять. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Крім того, судом також не встановлено наявності у нього інших утриманців.

Суд зважає, що відповідач по справі не скористався наявним у нього правом на подачу відзиву, навпроти останній заявлений до нього позов визнав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, свідченням є відповідна письмова заява (а.с. 33).

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги факт визнання в повному обсязі відповідачем заявлених до нього вимог, матеріальне становище дитини, що потребує поліпшення у зв`язку з її навчанням; наявність у платника аліментів можливості сплачувати аліменти, задовільний стан здоров`я дитини та відповідача, оскільки відомості щодо їх інвалідності чи наявності тяжких хронічних захворювань у суду відсутні, суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6 на період її навчання у заявленому позивачем розмірі - однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, розмір якого буде достатнім для належного забезпечення матеріальних потреб доньки на період її навчання.

Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави.

При цьому, суд зважає на факт визнання відповідачем пред`явлених до них позовних вимог, а тому керуючись ч. 1 ст. 142 ЦПК України, наявні правові підстави щодо стягнення з відповідача на користь держави 50% розміру судового збору.

Крім того, позивач у позовній заяві зазначила про понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн, на підтвердження яких подала ордер про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 3), витяг з договору №83/2023 від 26 жовтня 2023 року про надання правової допомоги, укладеного ОСОБА_1 з адвокатом Зибінською Г.В. (а.с. 5), та детальний розрахунок виконаних робіт, де вказано, що адвокатом здійснено підготовку і подання через ЕС позовної заяви про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на період її навчання (а.с. 4 зворот).

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат зі складністю справи, урахувавши позицію відповідача, який пред`явлений до нього позов визнав, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 2 000 грн, оскільки саме такий розмір відповідає критерію розумності, буде співмірним зі складністю справи та таким, що узгоджується з поведінкою відповідача під час розгляду справи в суді.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 142, 206, 247, 259, 260, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву адвоката Зибінської Галини Вікторівни, подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ,ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), яка навчається, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на весь період навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років, починаючи з 27 жовтня 2023 року.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судові витрати в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко