Провадження № 2/369/1088/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16.05.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Волчка А.Я.,

за участю секретаря: Миголь А.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 грудня 2018 року між - ОСОБА_5 (далі-Відповідач), та нею (надалі-Позивач) було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири (далі -Попередній договір). Цей Попередній договір був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., та зареєстрований за номером 6441.Відповідно до умов даного договору, у строк до 31 березня 2020 року Відповідач зобов`язувався передати у власність Позивача з укладенням договору купівлі-продажу (далі-Основний договір), а Позивач зобов`язувався прийняти квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м., в багатоповерховому житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,1005 га, кадастровий номер - :03:006:0031. Позивач, як Покупець в свою чергу, зобов`язався прийняти означену квартиру та оплатити її вартість. Умовами Попереднього Договору був визначений строк укладення Основного договору купівлі-продажу квартири 31 березня 2020 року. Також Сторони погодили у Попередньому договорі умови Основного договору ціну продажу квартири 307 500, 00 грн, що на дату його підписання становило 11 133,00 грн, технічні характеристики квартири тощо. При укладенні Попереднього договору, на підтвердження наміру укладання Основного договору, Позивачем були передані Відповідачу грошові кошти в 200 000,00 гривень (двісті тисяч гривень 00 коп.), що на дату укладання Попереднього договору становило еквівалент 7 241,00 доларів США (сім тисяч двісті сорок один ) доларів США. Відповідно до умов пункту 4 Попереднього договору залишок суми продажу квартири) у розмірі 107 500,00 гривень (сто сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп) на дату укладання Попереднього договору складало еквівалентом 3 892,00 доларів Позивач зобов`язувався сплатити до 31 березня 2020 року. В пункті 5 Попереднього договору Сторони погодили, що у випадку відмови (ухилення) Відповідача від продажу квартири у строк, передбачений Попереднім договором, або наявної заборони на продаж майна Відповідачем, або визнання будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, Відповідач повинен повернути Позивачу одержану від нього суму авансу в розмірі 200 000,00 гривень протягом одного місяця. Зазначає, що 18 березня 2020 року між Позивачем та представником Відповідача ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської Михальченко М. М., було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Попереднього договору. Цим Договором Сторони встановили нові строки укладення Основного договору та передачі у власність Позивачу квартири. Так, зокрема, Сторони погодили строк укладення Основного договору - до 30 грудня 2020 року. Договір внесення змін та доповнень до Попереднього договору був 18.03.2020 року посвідчений Михальченко М. М., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований за номером 671.Також, 18 березня 2020 року Позивачем було передано представнику Відповідача ОСОБА_6 грошову суму в розмірі 107 500,00 гривень тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що на дату сплати було еквівалентом 3 892,00 доларів США Факт передачі грошей підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_6 від 18 березня 2020 року, яка була посвідчена ОСОБА_7 , приватним не Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрована за номером 672.Станом на 18 березня 2020 року Позивачем була повністю сплачена Сторонами ціна продажу квартири в розмірі 307 500,00 гривень (триста сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що на дату передачі грошей становило еквівалент 11 133 доларів США. Таким чином, Позивачем було повністю виконане грошове зобов`язання за Попереднім договором, обумовлене пунктом 4 Попереднього договору. Стверджує, що Відповідач свої зобов`язання за Попереднім договором не виконав. Будь- яких пропозицій з боку Відповідача щодо укладення Основного Договору Позивач від Відповідача не отримав. У строки, визначенні Попереднім договором, Основний договір укладений не був, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м. у власність передана не була. Зазначає, у разі не укладення Основного договору у передбаченні Попереднім договором строки, Відповідач був зобов`язаний протягом місяця (в строк до 31 січня 2021 року) повернути грошові кошти, отриманні ним від Позивача (пункт 5 Попереднього договору). Але, грошові кошти Позивачу повернуті не були. З метою досудового врегулювання питання щодо повернення сплачених грошей Позивач «28» жовтня 2021 року звернувся до Відповідача із відповідною вимогою. Будь-якої відповіді від Відповідача Позивач не отримав, грошові кошти повернуті Позивачу не були.

На п ідставі наведеного, просила суд стягнути з ОСОБА_5 на користь Позивача - ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 307 500, 00 (триста сім тисяч п`ятсот грн), 00 коп. та судові витрати.

26.11.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій Позивач просила накласти арешт на належне майно ОСОБА_5 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо такого майна.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 17 березня 2022 року об 11:15.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2022 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів залишено без задоволення.

19 вересня 2022 року на адресу суду від позивача ОСОБА_4 надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій вона просила стягнути з відповідача ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 406 354, 50 грн.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановлено загальний порядок дослідження доказів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала вимоги позовної заяви з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо стягнення тіла суми договору.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Судом встановлено, що 28 грудня 2018 року між ОСОБА_5 (далі-Відповідач), та ОСОБА_4 (надалі-Позивач) було укладено Попередній Договір про укладення договору купівлі-продажу квартири. Вказаний договір 28 грудня 2018 року нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Михальченко М.М. Зареєстровано в реєстрі за № 6441.

Згідно з п. 1 Попереднього договору у строк до 31 березня 2020 року Відповідач (Продавець ) зобов`язувався передати у власність Позивача (Покупця) з укладенням договору купівлі-продажу, а Позивач зобов`язувався прийняти квартиру АДРЕСА_2 -Святошинського району Київської області на АДРЕСА_3 та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії), у порядку та умовах, передбачених відповідно цим та Основним Договорами.

Відповідно до п.3 Попереднього Договору Сторони домовились про такі умови Основного Договору:

-відповідач (Продавець) зобов`язувався збудувати на земельній ділянці площею 0,1005 га, кадастровий номер - :03:006:0031, що знаходиться в АДРЕСА_3 житловий будинок до кінця першого кварталу 2020 року, в якому буде розташовуватись вищезазначена квартира;

-договір купівлі-продажу квартири має бути нотаріально посвідчений не пізніше 31 березня 2020 року;

-ціна продажу - 307 500, 00 (триста сім тисяч п`ятсот грн), 00 коп., що на день укладення договору еквівалентно 11 133 00 (одинадцять тисяч сто тридцять три) доларів США. Ціна за 1 кв. м. квартири становить 12 300 (дванадцять тисяч триста )гривень 00 копійок.

Пунктом 4 Попереднього Договору передбачено, що при укладенні Попереднього договору, на підтвердження наміру укладання Основного договору, Позивачем передано Відповідачу грошові кошти в 200 000,00 гривень (двісті тисяч гривень 00 коп.), що на дату укладання Попереднього договору становило еквівалент 7 241,00 доларів США (сім тисяч двісті сорок один) доларів США. Залишок суми продажу квартири у розмірі 107 500,00 гривень (сто сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) на дату укладання Попереднього договору складало еквівалентом 3 892,00 доларів США Позивач зобов`язувався сплатити до 31 березня 2020 року.

Пунктом 5 Попереднього договору Сторони погодили, що у випадку відмови (ухилення) Відповідача від продажу квартири у строк, передбачений Попереднім договором, або наявної заборони на продаж майна Відповідачем, або визнання будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, Відповідач повинен повернути Позивачу одержану від нього суму авансу в розмірі 200 000,00 гривень, що на дату укладання Попереднього договору становило еквівалент 7 241,00 доларів США (сім тисяч двісті сорок один) доларів США. протягом одного місяця.

18 березня 2020 року Позивачем було передано представнику Відповідача ОСОБА_6 грошову суму в розмірі 107 500,00 гривень тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що на дату сплати було еквівалентом 3 892,00 доларів США Факт передачі грошей підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_6 від 18 березня 2020 року, яка була посвідчена ОСОБА_7 , приватним не Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрована за номером 672.

18 березня 2020 року між Позивачем та представником Відповідача ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської Михальченко М. М., було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Попереднього договору. Цим Договором Сторони погодили строк укладення Основного договору - до 30 грудня 2020 року. Договір внесення змін та доповнень до Попереднього договору був 18.03.2020 року посвідчений Михальченко М. М., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований за номером 671.

Відповідно до п. 1 Договору у строк до 30 грудня 2020 року Відповідач (Продавець) зобов`язувався передати у власність Позивача (Покупця) з укладенням договору купівлі-продажу, а Позивач зобов`язувався прийняти квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м., в багатоповерховому житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0 ,1005 га, кадастровий номер - :03:006:0031, що знаходиться в АДРЕСА_3 та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії), у порядку та умовах, передбачених відповідно цим та Основним Договорами.

Зміни до п.3 підпункту 1Попереднього Договору:

«Продавець зобов`язується збудувати на земельній ділянці площею,1005 га, кадастровий номер - :03:006:0031, що знаходиться в АДРЕСА_3 , житловий будинок до 30 грудня 2020 року, в якому буде розташовуватись вищезазначена квартира».

Відповідно до п.3 Договору Сторони внесли зміни до п.3 підпункту 4 Попереднього договору та виклали його в такій редакції: договір купівлі-продажу квартири має бути нотаріально посвідчений не пізніше 30 грудня 2020 року;

Інші умови договору залишилися без зміни.

28.10.2021 року Позивачем на адресу Відповідача було надіслано вимогу про повернення грошових коштів у сумі 307 500 грн, що є еквівалентом 11 133 доларів США

Відповідач відповіді на вказану заву не надав.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У п.1 Договору про внесення змін та доповнень до Попереднього договору про укладення договору купівлі продажу, посвідченого 18 березня 2020 року посвідченої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської Михальченко М. М., Сторони погодили, що у строк до 30 грудня 2020 року Відповідач зобов`язався передати у власність Позивача з укладенням договору купівлі-продажу, а Позивач зобов`язався прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_2 Києво-Святошинського району Київської області на АДРЕСА_3 та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання, водовідведення та електроенергії) у порядку та на умовах, передбачених відповідно цим та Основним договором.

За умовами договору: Продавець зобов`язувався збудувати житловий будинок до 3- грудня 2020 року, та договір купівлі-продажу квартири мав бути нотаріально посвідчений не пізніше 30 грудня 2020 року (п.3 Договору про внесення змін та доповнень до Попереднього договору про укладення договору купівлі продажу, посвідченого 18 березня 2020 року).

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у строки, визначенні Попереднім договором, Основний договір укладений не був, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м. у власність передана не була.

Пунктом 4 Попереднього Договору передбачено, що при укладенні Попереднього договору, на підтвердження наміру укладання Основного договору, Позивачем передано Відповідачу грошові кошти в 200 000,00 гривень (двісті тисяч гривень 00 коп.), що на дату укладання Попереднього договору становило еквівалент 7 241,00 доларів США (сім тисяч двісті сорок один) доларів США. Залишок суми продажу квартири)у розмірі 107 500,00 гривень (сто сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) на дату укладання Попереднього договору складало еквівалентом 3 892,00 доларів США Позивач зобов`язувався сплатити до 31 березня 2020 року.

18 березня 2020 року Позивачем було передано представнику Відповідача ОСОБА_6 грошову суму в розмірі 107 500,00 гривень тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що на дату сплати було еквівалентом 3 892,00 доларів США Факт передачі грошей підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_6 від 18 березня 2020 року, яка була посвідчена ОСОБА_7 , приватним не Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрована за номером 672.

Станом на 18 березня 2020 року Позивачем була повністю сплачена Сторонами ціна продажу квартири в розмірі 307 500,00 гривень (триста сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що на дату передачі грошей становило еквівалент 11 133 доларів США.

Так, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд встановив, що між сторонами була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу квартири, позивач у рахунок попередньої оплати вартості зазначеного нерухомого майна передав відповідачу грошову суму в розмірі 307 500,00 гривень (триста сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що на дату передачі грошей становило еквівалент 11 133 доларів США як авансовий платіж в рахунок сплати вартості квартири, однак основний договір купівлі-продажу квартири не був укладений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача внесеного позивачем авансу.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 13 лютого 2013 року в справі № 6-176цс12, від 25 вересня 2012 року в справі № 6-82цс13 та підтриманий Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27 травня 2020 року в справі № 757/76875/17-ц, від 30 жовтня 2019 року в справі № 523/15764/16-ц, від 30 січня 2019 року в справі № 461/5297/16-ц, від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18, від 13 січня 2021 року у справі № 686/6823/14.

При цьому, відсутність вини у неукладенні договору купівлі-продажу правового значення не мають та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку повернути сплачений за попереднім договором аванс, оскільки чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку неукладення основного договору.

В силу положень частини третьої статті 635 ЦК України припиняються зобов`язання сторін укласти основний договір, що унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення у набувача права власності на майно. Проте припинення зобов`язання за попереднім договором не звільняє сторін від відповідальності, зокрема, передбаченої умовами попереднього договору, за порушення, вчинене під час його дії.

Пунктом 5 Попереднього договору Сторони погодили, що у випадку відмови (ухилення) Відповідача від продажу квартири у строк, передбачений Попереднім договором, або наявної заборони на продаж майна Відповідачем, або визнання будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, Відповідач повинен повернути Позивачу одержану від нього суму авансу в розмірі протягом одного місяця.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_5 не було виконано умови п.5 Попереднього договору, в зв`язку з чим було порушено права позивача ОСОБА_4 , тому остання має право на стягнення з відповідача відповідно до умов Попереднього договору купівлі-продажу квартири грошових коштів у сумі 307 500,00 гривень (триста сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що на дату передачі грошей становило еквівалент 11 133 доларів США.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача грошових коштів (авансу), за попереднім договором купівлі-продажу квартири частково.

Суд при цьому враховує, що статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові в справі № 373/2054/16-ц провадження № 14-446цс18 від 16.01.2019 року, відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З огляду на те, що позивач у своїй заяві просила суд стягнути з відповідача грошові кошти, а саме грошові кошти за попереднім договором купівлі-продажу квартири саме в національній валюті, суд з огляду на частину другу статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, а відтак стягненню підлягає 307 500,00 гривень (триста сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що на дату передачі грошей становило еквівалент 11 133 доларів США. У зв`язку з цим, Суд не бере до уваги заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3529, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Відповідача - ОСОБА_5 на користь Позивача - ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 307 500, 00 (триста сім тисяч п`ятсот грн), 00 коп. та судові витрати у розмірі 3 529, 00 (три тисячі п`ятсот двадцять дев`ять грн), 00 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя: Андрій ВОЛЧКО