ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року місто Чернівці справа №725/6608/22

провадження №22-ц/822/512/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника Іонашку В.Д. ,

представника відповідача - Осовської М.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Чернівецька міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іонашку Владислав Дмитрович на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 квітня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, головуючий в суді першої інстанції суддя Федіна А.В.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Посилався на те, що з 2005 року він проживав в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті останнього відкрилась спадщина на належний йому будинок за вказаною вище адресою, а тому з метою прийняття спадщини до складу якої входить нерухоме майно, він звернувся з відповідною заявою в органи нотаріату, оскільки він проживав із спадкодавцем однією сім`єю, а інші спадкоємці після смерті останнього відсутні.

Натомість, оформити право на спадщину позивач немає можливості, оскільки не надав нотаріусу доказів прийняття спадщини та проживання із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, що зумовило необхідність звернення до суду з даною заявою.

Вказував на те, що він більше п`яти років проживав із спадкодавцем однією сім`єю, вони були пов`язані спільним побутом, що на його думку підтверджується доданими до матеріалів справи доказами, а також показами свідків про допит яких клопотав, а тому вважає наявними підстави для встановлення відповідного факту.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2005 року по день смерті останнього, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою - АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 квітня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини - відмовлено.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2023 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вказав, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі наводить обставини й підстави для задоволення позовних вимог, які викладені в позовній заяві та свої доводи мотивує тим, що на підтвердження позовних вимог позивачем ОСОБА_1 надано: копію довіреності померлого від 08 травня 2018 року, копії квитанцій про оплату комунальних послуг самим позивачем ОСОБА_1 , фотокопії на яких зображений померлий з позивачем та його сім`єю. Також надані позивачем Акти, що підтверджують факт проживання позивача в помешканні померлого саме на день звернення, оскільки надати інформацію до 2022 року не представляється можливим, оскільки ТОВ «Вайт Лаіонс» почало обслуговувати вказану територію починаючи з 2022 року.

Вважає, що позивачем надано достатніх доказів, що позивач ОСОБА_1 з 2055 року проживав з померлим ОСОБА_4 , а також вказані обставини підтвердили свідки допитані в судовому засіданні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Чернівецька міська рада вказала, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Просили в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а рішення залишити без змін.

Вказала, що свідки по справі не підтвердили самий факт проживання позивача з померлим, а також показання свідків не можуть бути єдиною підставою для задоволення позову.

Межі розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який з 23 листопада 1979 року по день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . Окрім ОСОБА_4 по вказаній адресі ніхто не значиться зареєстрованим, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією довідки Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради №Д2849 від 24 серпня 2022 року (а.с.7, 51, 52).

З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. із заявою про прийняття спадщини (а.с.50).

Згідно копії акту ТОВ «Вайт Лаіонс» від 14 червня 2022 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 на момент звернення (а.с.8).

Відповідно до копії акту ТОВ ТД «Укрвторресурс», який не містить дати, вбачається, що сусіди будинку АДРЕСА_1 підтверджують, що позивач ОСОБА_1 на момент звернення проживав за вказаною адресою (а.с.9).

Згідно копії довіреності від 24 лютого 2016 року та від 08 травня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_4 уповноважив позивача ОСОБА_1 бути його представником в усіх державних установах, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях з усіма необхідними повноваженнями, в тому числі з питань пов`язаних з оформлення спадкових прав, ведення спадкових справ та отримання свідоцтва про право на спадщину тощо (а.с.31, 32).

Доводи та мотиви апеляційного суду та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що він постійно проживав з покійним та, що їх пов`язував спільний побут та взаємні права і обов`язки. Приязні відносини із спадкодавцем, піклування про будинок в якому він проживав разом із сім`єю, не свідчать про те, що вони із ОСОБА_4 вели спільне господарство та проживали як одна сім`я.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступним підстав.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1220 ЦК України передбачає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом, коло яких визначено статті 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у справі № 304/1648/14-ц (провадження №61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі положень статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю».

Подібні висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц, від 20 липня 2020 року у справі №146/1825/18, від 09 квітня 2021 року у справі № 334/9088/15-ц, від 22 квітня 2021 року у справі № 438/1456/18.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного склад осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від

03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18)).

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 457/1853/14-ц (провадження № 61-16272св18).

З метою застосування статті 1264 ЦК України встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного проживання осіб, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне проживання таких осіб в житлі за однією адресою (адресами), збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування один про одного/надання взаємної допомоги тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин. Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2022 року у справі №361/4744/19 (провадження № 61-2851св22), від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20 (провадження № 61-13801св21).

Фізична особа незалежно від наявності зареєстрованого місця проживання (місця реєстрації) має можливість на здійснення своїх прав та інтересів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 761/40889/20 (провадження № 61-14588св21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частина перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом пункту 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України, пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України у мотивувальній частині судового рішення зазначаються, зокрема мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

У справі, що переглядається: заявлена у цій справі вимога про встановлення факту проживання зі спадкодавцем передбачає вирішення спору про право, метою якої є отримання права на спадкування за законом як спадкоємцем четвертої черги на підставі закону (стаття 1264 ЦК України), тому не потребує окремого пред?явлення вимоги про визнання спадкоємцем.

Суд першої інстанції зробив висновок, про відсутність підстав вважати підтвердженим факт проживання однією сім`єю позивача із спадкодавцем ОСОБА_4 протягом п`яти останніх років до відкриття спадщини, з посиланням на Акти наявні в матеріалах справи та показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Як вбачається з копії довіреності від 04 лютого 2016 року ОСОБА_4 уповноважив позивача ОСОБА_1 бути його представником в усіх державних установах, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях з усіма необхідними повноваженнями, в тому числі бути представником в судових органах, подавати та підписувати будь-які документи, тощо (а.с.32).

З копії довіреності від 08 травня 2018 року ОСОБА_4 уповноважив позивача ОСОБА_1 бути його представником в усіх державних установах, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях з усіма необхідними повноваженнями, в тому числі з питань пов`язаних з оформлення спадкових прав, ведення спадкових справ та отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, тощо (а.с.31).

Згідно протоколу засідання комісії Чернівецького РЕМ ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» №326 від 2016 року, складеного за участю представника споживача ОСОБА_1 за результатами розгляду Акту про порушення ПКЕЕн за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.33 та на звороті).

Згідно копії акту ТОВ «Вайт Лаіонс» від 14 червня 2022 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 на момент звернення (а.с.8).

Відповідно до копії акту ТОВ ТД «Укрвторресурс», який не містить дати, вбачається, що сусіди будинку АДРЕСА_1 підтверджують, що позивач ОСОБА_1 на момент звернення проживав за вказаною адресою (а.с.9).

Згідно акту ТОВ «Єврокомунбуд» від 19 червня 2023 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав більше п`яти років до моменту смерті ОСОБА_4 без реєстрації в АДРЕСА_1 . Акт складений та підписаний комісією в складі: техніка Банарюк Р.І. , ОСОБА_8 та засвідчений Акт сусідами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.115).

Як вбачається з протоколу судового засідання, зокрема згідно пояснень представника позивача встановлено, що померлий ОСОБА_1 зі своєю сім`єю проживає за вказаною адресою з 2005 року, а також саме ОСОБА_1 здійснював поховання ОСОБА_4 .

Крім цього, з показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 довгий час проживає в домівці за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_1 вів спільний побут з померлим ОСОБА_4 , за все платив саме ОСОБА_1 . З показів ОСОБА_5 вбачається, що за життя ОСОБА_4 вказував, що все своє майно перепише на ОСОБА_1 . Також вона неодноразово бачила як за комунальні плати за будинок ОСОБА_4 платив ОСОБА_1 .

Свідоу ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що з 2005-2006 року ОСОБА_1 проживає по сусідству в АДРЕСА_1 ., вкладав гроші в ту будівлю, дружина ОСОБА_11 поралась на кухні, вели спільно господарство з ОСОБА_4 , і взагалі ОСОБА_4 вважав ОСОБА_11 своїм сином.

Аналізуючи викладені обставини справи та досліджуючи у своїй сукупності надані позивачем докази, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем підтверджено та доведено факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Надані позивачем докази, підтверджують факт ведення ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 спільного господарства, наявність спільних витрат, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування один про одного та надання взаємної допомоги.

Позивачем доведено факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті, а відповідно до статті 1264 ЦК України він є спадкоємцем четвертої черги, відтак, на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2023 року у справі № 205/1021/21, провадження № 61-717св23.

Таким чином, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними у справі доказами, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про не підтвердження позивачем сукупності умов, необхідних для застосування статті 1264 ЦК України, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно п.1, 3, 4 ч.1, ч.2 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 квітня 2023 року слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іонашку Владислав Дмитрович - задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 квітня 2023 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2005 року по день смерті останнього, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою - АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 червня 2023 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.М.Литвинюк

Н.Ю.Половінкіна