Справа №463/4892/23
Провадження №4-с/463/16/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судового засідання Афанасьєва Д.С.

представника боржника ОСОБА_1

державного виконавця Дробного A.M.

прокурора Вовк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Дробного Aндрія Mар`яновича,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, просить визнати дії Державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дробного Андрія Мар?яновича щодо відкриття виконавчого провадження №71786015 на виконання виконавчого листа №463/6249/16-ц, виданого 17.04.2023 Личаківським районним судом м. Львова неправомірними та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №71786015 від 12.05.2023.

Скаргу обґрунтовує тим, що як вбачається з виконавчого листа, виданого на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 31.08.2020 в справі №463/6249/16-ц та Постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.05.2023, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень стосується витребування нежитлового приміщення загальною площею 38,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У спорах про витребування й повернення майна, якщо за результатами вирішення спору шляхом задоволення позову відбувається зміна належності спірного майна (зміна власника), то ці вимоги мають вартісний, грошовий вираз і носять характер майнового спору (постанова Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі №905/98/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Однак, слід зауважити, що нежитлове приміщення загальною площею 38,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату відкриття виконавчого провадження №71786015 вже не перебувало у власності ОСОБА_2 , а було та на даний час є власністю Територіальної громади Львівської міської ради, що підтверджується Інформаційною довідкою №335292791 від 12.06.2023.

Оскільки майно вже не є власністю боржника, виконавчі дії за таким виконавчим провадженням згідно з ч.1 ст.24 Закону повинні провадитись за місцем проживання, перебування, роботи боржника, яким згідно з даними виконавчого листа та інших матеріалів виконавчого провадження є адреса АДРЕСА_2 , що розташована в Сихівському районі м.Львова, тому не підпадає під юрисдикцію виконавця, оскільки юрисдикція останнього розповсюджується лише на Личаківський район м. Львова.

В матеріалах виконавчого провадження №71786015 відсутні документи, які б надавали стягувачу підстави для зміни місця виконання судового рішення, а тому вважає, що виконавець в порушення п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону та п. 4 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція) відкрив виконавче провадження №71786015 не за місцем вчинення виконавчих дій, замість повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, 29.05.2023 виконавцем в межах виконавчого провадження №71786015 складено Акт державного виконавця, однак такий також складено з грубими порушеннями Інструкції, а саме: Не зазначено кому примірники такого акта надаються (надсилаються) і чи взагалі такі дії вчинялись виконавцем (в порушення абз. 5 п. 8 Розділу І Інструкції, згідно з яким: у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються); Акт складено за присутності лише стягувача, без боржника чи його представника, а також без понятих (згідно з абз. 3 п. 8 Розділу І Інструкції у вступній частині зазначаються, зокрема особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних).

З урахуванням наведеного вважає, що дії державного виконавця вчинені з грубими порушення чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а відтак, такі дії виконавця підлягають визнанню судом неправомірними, а Постанова про відкриття виконавчого провадження №71786015 - скасуванню.

Крім цього, оскільки представник боржника зміг ознайомитись в Личаківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові з матеріалами виконавчого провадження №71786015 та зробити фотокопії останніх лише 05.06.2023, а скарга подана у найкоротший термін, з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тобто без невиправданих затримок та зайвих зволікань, просить на підставі ч. 2 ст. 449 ЦПК України поновлення строк подачі скарги.

В судовому засіданні представник боржника вимоги скарги підтримав з підстав, викладених в ній, та просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях. Зазначив, що оскільки у виконавчому листі №463/6249/16-ц, виданому 17.04.2023 Личаківським районним судом м.Львова де боржником є ОСОБА_2 зазначено про витребування на користь територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради нежитлового приміщення загальною площею 38,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , на момент прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження жодних даних щодо необхідності виконання виконавчого документа на території іншого району міста Львова не було, тому 12.05.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71786015.

Відповідно до пункту 24 розділу VIII інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. У пункті 26 розділу VIII вказаної Інструкції зазначено якщо під час виконання рішення про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виявлено лише частину таких предметів, виконавець здійснює їх передачу в порядку, встановленому пунктом 24 цього розділу, про що робить відмітку у виконавчому документі.

Враховуючи наведене, виконавчі дії щодо витребування у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нежитлових приміщень загальною площею 38,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , можливо проводити лише за адресою АДРЕСА_1 , яка відноситься до територіальності Личаківського ВДВС ЗМУ МЮ.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги також заперечила, оскільки дії державного виконавця є правомірними.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів скарги представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 05.06.2023, скарга подана засобами поштового зв`язку 12.06.2023, тобто без невиправданих затримок та зайвих зволікань, а тому суд приходить до висновку, що на підставі ч. 2 ст. 449 ЦПК України строк для подання скарги підлягає поновленню.

Судом встановлено, що за заявою стягувача 12.05.2023 державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №463/6249/16-ц, виданого 17.04.2023 Личаківським районним судом м. Львова про витребування в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Львівської міської ради нежитлове приміщення загальною площею 38,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду зі скаргою, боржник посилається на те, що нежитлове приміщення загальною площею 38,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату відкриття виконавчого провадження №71786015 вже не перебувало у власності ОСОБА_2 , а було та на даний час є власністю Територіальної громади Львівської міської ради, що підтверджується Інформаційною довідкою №335292791 від 12.06.2023, а тому вважає, що виконавчі дії повинні провадитись за місцем проживання, перебування, роботи боржника, яким є АДРЕСА_2 , що належить до території Сихівського району м.Львова та відповідно територіальної юрисдикції Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.24 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Разом з тим, рішення про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння підлягає примусовому виконанню у порядку, передбаченому статтею 60 Закону шляхом вилучення майна у боржника і передачі стягувачу предметів, вказаних у рішенні. Вимога виконавчого документа про витребування майна передбачає вчинення виконавцем дій щодо вилучення майна у боржника і передачі його стягувачу.

Оскільки у виконавчому листі №463/6249/16-ц, виданому 17.04.2023 Личаківським районним судом м.Львова, де боржником є ОСОБА_2 зазначено про витребування на користь територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради нежитлового приміщення загальною площею 38,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , виконавчі дії щодо витребування такого нерухомого майна можливо проводити лише за адресою АДРЕСА_1 , яка відноситься до територіальності Личаківського ВДВС ЗМУ МЮ., а тому суд приходить до висновку, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім цього, ні зі змісту скарги, ні з пояснень представника боржника, наданих в судовому засіданні, не вбачається які саме права боржника порушено державним виконавцем.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У справі «Серявін та інші проти України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що державний виконавець діяв відповідно до закону, в межах своїх повноважень, право боржника порушено не було, що свідчить про необґрунтованість скарги, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.447-452 ЦПК України, -

постановив:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Дробного Aндрія Mар`яновича.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена, проголошена та підписана суддею 22.06.2023.

Суддя: Р.Я. Головатий