Провадження №: 2/755/7457/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, в якій позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , та на 1/10 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкової трансмісії.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в лютому 2022 року померла його рідна сестра ОСОБА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцями першої черги після смерті сестри стали: її син - ОСОБА_2 (відповідач у справі), та її мати - ОСОБА_3 . У листопаді 2022 року померла ОСОБА_3 , яка була також і матір`ю позивача, яка не встигла прийняти спадщину після смерті своєї доньки ОСОБА_1 , подати відповідну заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивач вважає, що він має право на частку у спадщині після смерті ОСОБА_1 в порядку спадкової трансмісії, оскільки його мати ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після ОСОБА_1 , на день смерті доньки проживала з нею за однією адресою, однак не встигла подати відповідну заяву в установлений законом строк до нотаріальної контори через військовий стан, та тривалий час перебування у лікарні, в якій вона і померла.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк, з дня отримання ним копії ухвали, для усунення недоліків.

Дана ухвала суду була доставлена на електронну адресу позивача 24 листопада 2023 року, про що також свідчить відповідна довідка, яка міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, суд зазначає, що у своїй постанові від 30 листопада 2022 року в справі №759/14068/19 суд касаційної інстанції звернув увагу на наступне: «Верховний Суд виходить із того, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон АліментаріяСандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року)».

Тобто з урахуванням вищенаведеної практики Верховного Суду, вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про залишення даного позову без руху.

На виконання вищенаведеної ухвали суду про залишення позову без руху, 07 грудня 2023 року через канцелярію до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків, з пропуском строку, зазначеного в ухвалі суду.

Граничний строк, для усунення недоліків даної позовної заяви, з урахуванням десятиденного терміну, який обраховується з моменту доставлення копії ухвали стороні позивача до електронної скриньки, був 04 грудня 2023 року.

При цьому, як встановлено судом, 07 грудня 2023 року від представника позивача безпосередньо до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків із додатками до неї.

Тобто, вбачається, що наведена заява про усунення недоліків подана позивачем з пропуском десятиденного терміну, встановленого судом в ухвалі від 20 листопада 2023 року.

Відповідно до заяви, позивач не звертався до суду із клопотанням про продовження або поновлення процесуального строку на виконання вимог зазначеної ухвали суду.

Тобто вбачається, що позивачем не виконано вимоги судового рішення щодо залишення позову без руху, у строк встановлений ухвалою суду.

Крім того, дослідивши вказану заяву на усунення недоліків, суддя дійшов висновку про неусунення позивачем в повному обсязі недоліків позову, вказаних в ухвалі від 20 листопада 2023 року, на підставі наступного.

Так, відповідно до наведеної ухвали, позивачем не надано актуальну грошову оцінку оспорюваного нерухомого майна, станом на момент подачі даної позовної заяви, що позбавляє можливості суд встановити точну суму судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви, адже така сума встановлюється в розрахунку одного відсотка від ціни позову. Виходячи з цього, позивач мав надати докази дійсної вартості спадкового майна, вказати ціну по кожній позиції майна (відповідно до частки у майні), що є предметом спору, актуальну станом на день звернення до суду, для визначення підсудності згідно вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України та встановлення належного розміру судового збору за подання позовної заяви до суду.

Крім того, позивач у позовній заяві просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на частки квартир, які успадкувала його мати ОСОБА_3 після смерті своєї доньки ОСОБА_1 , однак не встигла подати заяву про прийняття спадщини, оскільки сама померла. Спадкування здійснюється в порядку трансмісії. З огляду на наведене, позивачу необхідно також було уточнити позовні вимоги щодо встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті своєї доньки ОСОБА_4 , та у випадку уточнення позовних вимог - доплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн (п. 2 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (із подальшими змінами та доповненнями).

Так, як встановлено судом з поданої заяви про усунення недоліків, позивачем на виконання вимог ухвали суду надано: позовну заяву в двох примірниках із зазначенням ціни позову 320000,00 грн.; платіжну інструкцію від 25 серпня 2023 року про сплачу судового збору на суму 1074,00 грн.; копію свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; копію медичного висновку №683 від 23 серпня 2022 року.

Разом з тим, позивачем не виконано вимоги ухвали в частині надання доказів дійсної вартості спадкового майна, вказавши ціну по кожній позиції майна (відповідно до частки у майні), що є предметом спору, актуальну станом на день звернення до суду.

В заяві про усунення недоліків представник позивача зазначає, що вартість спадкового майна не є предметом даного спору і тому законом не передбачено надання доказів щодо даної обставини.

Натомість, ухвалою суду від 20 листопада 2023 року встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Визначення вартості об`єкта нерухомого майна у даній справі є суттєвою процесуальною дією, оскільки позивачем заявлені позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на частини двох об`єктів нерухомого майна, які знаходяться у різних районах міста Києва, від чого, у свою чергу, залежить визначення належного суду, до підсудності якого підлягає розгляд справи.

Отже, в разі виникнення спору щодо спадкового майна, позивач повинен був зазначити обсяг спадкового майна, а суд перевірити вартість майна, що підлягає спадкуванню, та відповідність розміру часток майна, яке підлягає спадкуванню.

В той же час, відповідно положень статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Так, в даному випадку позивачем заявлено вимоги про визнання права власності на спадкове майно, у яких ціна позову залежить від вартості оспорюваного майна, що передбачено ст. 176 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до п.3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III від 12 липня 2001 року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений обов`язковим.

В той же час, як встановлено ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто розмір судового збору у даній категорії справ, встановлюється безпосередньо від ціни позову, яку позивач має визначити від частки вартості майна, право власності на він вона просить визнати, в порядку спадкування за законом.

Разом з тим, щодо висновку судді в ухвалі про залишення позовної заяви без руху про необхідність заявлення вимог про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті доньки ОСОБА_4 , суд зазначає, що визначення предмету позову є диспозитивним правом сторони позивача, та відповідно не є підставою для висновку про неусунення недоліків позовної заяви.

Таким чином, вбачається, що позивач не в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 20 листопада 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Отже, з огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху, не було повністю виконаним стороною позивача із пропуском встановленого судом строку, а також приймаючи до уваги те, що повернення позову, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із зазначеним позовом, суд вважає за необхідне позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 43, 44, 48, 81, 175, 185, 260, 294 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стати підставою для його повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя А.В. Слободянюк