Справа № 446/1219/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова Г.О.
Провадження № 22-ц/811/51/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

без участі сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу №446/1219/13-цза апеляційною скаргою представника Дочірого підприємства «Руді-ІНТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Руді» - адвоката Дегтяренка Олексія Олександровича на рішення Буського районного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руді», Дочірнього підприємства «Руді-ІНТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Руді» про стягнення плати за фактичне користування нерухомим майном

в с т а н о в и в:

05 червня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руді», Дочірнього підприємства «Руді-ІНТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Руді» про стягнення плати за фактичне користування нерухомим майном.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та яке складається з 5 будівель: телятник поз. 1- А, площею 1151,6 кв.м; телятник поз.2- Б, площею 1561,9 кв. м; перехід поз. 3- В площею 121,8 кв. м; телятник поз.4-Г площею 782,2 кв.м; корівник поз.5-Д площею 1580,1 кв. м, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.04.2005 року, видане виконавчим комітетом Дернівської сільської ради.

Право власності на вищевказані нежитлові приміщення було зареєстровано Державним комунальним підприємством «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 20.04.2005 року за реєстраційним номером 10521283, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7055465 від 20.04.2005 року.

Зазначає, що 27 жовтня 2006 року нею було передано в оренду ТзОВ «Руді» нежитлові приміщення, а саме: будівлю телятника площею 1561,6 кв. м та будівлю телятника площею 1561,9 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди нежитлових приміщень, що посвідчений приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А., зареєстрований в реєстрі за №1489.

09 листопада 2006 року TOB «Руді» передало в суборенду ДП «Руді-ІНТ» ТзОВ «Руді» нежитлові приміщення, а саме: будівлю телятника, поз. 1- А площею 1151,6 кв. м та будівлю телятника, поз. 2- Б площею 1561,9 кв. м. згідно договору суборенди нежитлових приміщень №01/11.

29 листопада 2012 року Апеляційним судом Львівської області ухвалено рішення по справі № 1311/2-1471/11 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.09.2012 року по цивільній справі №2-1471/11 за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Руді», ДП «Руді-ІНТ» ТзОВ «Руді» про розірвання договору оренди нерухомого майна, звільнення орендованих приміщень та визнання недійсним договору суборенди нежитлових приміщень. Згідно рішення апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а рішення Кам`янка- Бузького районного суду Львівської області від 10.09.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було від 11 лютого 2013 року вищезгадане рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року залишено без змін.

Таким чином, на підставі судового рішення було розірвано договір оренди нежитлових приміщень від 27.10.2006 року, а тому вказаний договір оренди припинив свою дію 29.11.2013 року, а також було визнано недійсним договір суборенди нежитлових приміщень №01/11 від 09.11.2006 року.

Проте, ТзОВ «Руді», ДП «Руді-Інт» ТзОВ «Руді» не звільнило об`єкт оренди та станом на травень 2013 року і надалі здійснює фактичне користування об`єктом оренди, незважаючи на те, що ТзОВ «Руді», як Орендар, зобов`язане було повернути об`єкт оренди по акту приймання-передачі орендодавцеві. Враховуючи те, що ТзОВ «Руді» та ДП «Руді-Інт» ТзОВ «Руді» продовжує користуватись приміщеннями станом день подачі позовної заяви, а тому зобов`язане сплачувати плату за весь період фактичного користування приміщеннями, а саме: будівлею телятника площею 1151,6 кв. м. та будівлею телятника площею 1561,9 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що ТзОВ «Руді», ДП «Руді-Інт» ТзОВ «Руді» за період з 01.01.2013 року по 30.04.2013 року зобов`язані здійснити їй оплату у розмірі подвійної плати за фактичне користування приміщеннями в сумі 123 735.60 грн.

Із врахуванням вище наведеного просила суд стягнути солідарно з ТЗоВ«Руді», ДП «Руді-ІНТ» ТзОВ «Руді» на її користь плату за фактичне користування приміщенням в сумі 123 735 гривень 60 копійок. Судові витрати просила віднести на рахунок відповідачів.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто солідарно з ТзОВ «Руді», ДП«Руді-ІНТ» ТзОВ«Руді» на користь ОСОБА_1 плату за фактичне користування приміщенням в сумі 123 735 гривень 60 копійок.

Стягнуто солідарно з ТзОВ «Руді», ДП«Руді-ІНТ» ТзОВ «Руді» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1238 гривень.

Рішення суду оскаржив представник ДП «Руді-ІНТ» ТзОВ «Руді» - адвокат Дегтяренко О.О.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду незаконним. Звертає увагу, що судом не була надана належна правова оцінка ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 січня 2013 року у справі за касаційною скаргою ДП «Руді-Інт» ТОВ «Руді» на рішення Апеляційного суду Львівської області 29 листопада 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Руді», ДП «Руді ІНТ» ТОВ «Руді» про розірвання договору оренди нерухомого майна та звільнення орендованих приміщень, відповідно до якої було зупинено виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року до закінчення касаційного оскарження. Вважає, що строк повернення позивачу спірних нежитлових приміщень за актом приймання-передачі настав 04 березня 2013 року, отже нарахування неустойки за період з 01 січня 2013 року по 04 березня 2013 року є безпідставним.

Також вважає, що за відсутності в договорі оренди умов щодо можливості нарахування орендної плати поденно, нарахування неустойки за період з 04 квітня 2013 року по 30 квітня 2013 року є безпідставним. З 11 лютого 2013 року, дати ухвалення Вищим спеціалізовним судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ судового рішення, яким закінчено касаційний розгляд, позивач не звертався до відповідача з вимогою звільнити орендовані нежитлові приміщення, тому вважає, що з сторони позивача не було вжито жодних дій для звільнення спірного приміщення.

Вважає, що ДП «Руді ІНТ» ТОВ «Руді» є неналежним відповідачем у цій справі за відсутності укладення будь яких договорів із позивачем з приводу спірних приміщень.

Просить скасувати рішення Буського районного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та які складаються з 5 будівель: телятник поз. 1- А площею 1151,6 кв. м; телятник поз. 2- Б площею 1561,9 кв. м; перехід поз. 3- В площею 121,8 кв. м; телятник поз. 4- Г площею 782,2 кв. м, корівник поз. 5- Д площею 1580,1 кв. м.

27 жовтня 2006 року позивачкою було передано в оренду ТзОВ«Руді» нежитлові приміщення, а саме: будівлю телятника площею 1561,6 кв. м та будівлю телятника площею 1561,9 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди нежитлових приміщень, що посвідчений приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А., зареєстрований в реєстрі за №1489.

Згідно п. 3.1. Договору оренди нежитлових приміщень від 27.10.2006 року, орендна плата складається з щомісячних платежів за час користування приміщенням.

Як вбачається з п. 3.2. Договору оренди нежитлових приміщень від 27.10.2006 року, річна сума оренди складає 12000.00 (дванадцять тисяч гри. 00 коп.) гривень, що сплачується рівними частинами - 1000,00 гривень на початку кожного місяця.

09 листопада 2006 року TOB «Руді» передало в суборенду ДП «Руді-Інт» ТзОВ «Руді» нежитлові приміщення, а саме: будівлю телятника поз. 1- А площею 1151,6 кв.м та будівлю телятника поз. 2- Б площею 1561,9 кв. м. згідно договору суборенди нежитлових приміщень №01/11.

29 листопада 2012 року Апеляційним судом Львівської області ухвалено рішення по справі № 1311/2-1471/11 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.09.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Руді», ДП «Руді-ІНТ`ТзОВ «Руді» про розірвання договору оренди нерухомого майна, звільнення орендованих приміщень та визнання недійсним договору суборенди нежитлових приміщень, яким апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Кам`янка- Бузького районного суду Львівської області від 10.09.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

11 лютого 2013 року Вищим Спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ винесено ухвалу по справі № 6-52621св12 за касаційними скаргами ТзОВ «Руді» та ДП «Руді-Інт» ТзОВ «Руді» на рішення Апеляційного суду Львівської області від 29.11.2012 року, якою рішення Апеляційного суду Львівської області від 29.11.2012 року залишено без змін, а касаційні скарги ТзОВ «Руді» та ДП «Руді-Інт» ТзОВ «Руді» відхилено.

Враховуючи ухвалене Апеляційним судом Львівської області рішення про задоволення позову, договір оренди нежитлових приміщень від 27.10.2006 року було розірвано і він припинив свою дію 29.11.2012року, відповідно визнано недійсним договір суборенди нежитлових приміщень №01/11 від 09.11.2006 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд вважав, що відповідачі зобов`язані здійснити позивачу оплату за фактичне користування спірними приміщеннями за період з 01 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року в розмірі 61 867,80 грн., що в загальному розмірі становить 123 735, 60 грн.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6ст.81 ЦПК України).

Позивачка ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, фактично просила суд стягнути з відповідачів оплату за фактичне користування ними спірними нежитловими приміщеннями за період з 01 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року у розмірі подвійної плати, згідно ч.2 ст.785 ЦК України в розмірі 123735,60 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року, яке набрало законної сили цього ж дня, однак дію якого фактично було зупинено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ на період з 07 січня 2013 року по 11 лютого 2013 року, розірвано договір оренди нежитлових приміщень від 27 жовтня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТзОВ «РУДІ»;

Зобов`язано ТзОВ «РУДІ» звільнити нежитлові приміщення, а саме: будівлю телятника поз.1-А площею 1151,6 кв.м. та будівлю телятника поз.2-Б площею 1561,9 кв.м., котрі знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнано недійним договір суборенди нежитлових приміщень від 09 листопада 2006 року №01/11, укладений між ТзОВ «РУДІ» та ДП «Руді-ІНТ» ТзОВ «Руді»;

Зобов`язано ДП «Руді-ІНТ» ТзОВ «Руді» звільнити нежитлові приміщення, а саме: будівлю телятника поз.1-А площею 1151,6 кв.м. та будівлю телятника поз.2-Б площею 1561,9 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Після набрання рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року законної сили, ОСОБА_1 не представила жодних доказів, що вона в період з 01 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року зверталася до відповідачів з вимогою про виконання згаданого рішення суду в частині звільнення спірних нежитлових приміщень та/або зверталася до державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду.

Позивачка покликаючись на умови договору оренди, який було розірвано в судовому порядку, звернулася в суд про отримання від відповідачів плату за користування спірних приміщення з врахуванням рішення Дернівської сільської ради Кам`янка - Бузького району Львівської області «Про встановлення мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості фізичних осіб на території Дернівської сільської ради» №306 від 11 грудня 2012 року.

Згідно витягу з рішення Дернівської сільської ради Кам`янка - Бузького району Львівської області «Про встановлення мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості фізичних осіб на території Дернівської сільської ради» №306 від 11 грудня 2012 року, було вирішено:

встановити мінімальну вартість місячної оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості фізичних осіб на території Дернівської сільської ради на 2013 рік в розмірі 5,70 гривень;

встановити, що на наступні роки мінімальна вартість місячної оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості фізичних осіб на території Дернівської сільської ради обчислюється податковими агентами та платниками податку на доходи фізичних осіб самостійно, виходячи з розрахунку, затвердженого цим рішенням та прогнозного розміру середньорічних показників опосередкованої вартості житла для Львівської області відповідно до прогнозних середньорічних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України на відповідний рік;

визначено, що мінімальний розмір плати за користування житловим приміщенням за договором піднайму визначається відповідно до цього рішення та розрахунку з урахуванням ст.95 Житлового Кодексу.

передбачено, що рішення суду вступає в дію з 01 січня 2013 року.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів вважає, що з моменту розірвання договору оренди укладеного між ТзОВ «РУДІ» та ОСОБА_1 в судовому порядку, остання втратила право вимагати орендну плату на умовах згаданого договору у визначеному нею розмірі згідно рішення Дернівської сільської ради Кам`янка - Бузького району Львівської області «Про встановлення мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості фізичних осіб на території Дернівської сільської ради» №306 від 11 грудня 2012 року, оскільки між сторонами припилися договірні правовідносини.

З моменту набрання рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року законної сили, окрім періоду зупинення дії рішення, остання в праві була вимагати від відповідачів виконання рішення суду в добровільному порядку або в примусовому порядку, шляхом звернення до державної виконавчої служби з відповідними виконавчими документами.

З метою повернення орендованого приміщення, позивачка не вжила жодних заходів задля досягнення згоди щодо призначення дати та часу повернення приміщень та не прибула сама або направляла уповноваженого представника для передачі приміщень по акту приймання-передачі.

Відтак, зі сторони позивачки не було вжито жодних дій щодо повернення їй приміщень, не пред`явлено рішення суду до виконання, а отже наявні підстави вважати про відсутність порушення зобов`язань з сторони відповідачів з повернення приміщення позивачці, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування відповідальності у вигляді неустойки за неповернення приміщення.

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи наведене, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні її позову про стягнення плати за фактичне користування нерухомим майном.

Відповідно до ст..141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ДП«Руді-ІНТ», ТзОВ «Руді»підлягають стягненню судові витрати пов`язані із зверненням відповідача до суду з апеляційною скаргою в розмірі 1857 грн.

Відповідно до ч.1 п.п. 3,4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Датою ухвалення рішення ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.141, 374 ч.1 п.2; 376 ч.1п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Дочірнього підприємства «Руді-ІНТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Руді» - адвоката Дегтяренка Олексія Олександровича задовольнити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 13 вересня 2022 рокускасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руді», Дочірнього підприємства «Руді-ІНТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Руді» про стягнення плати за фактичне користування нерухомим майном.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Дочірнього підприємства «Руді-ІНТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Руді» () судові витрати в розмірі 1875 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 червня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк