Справа №297/3647/23
20 грудня 2023 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Іванчовій І.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-
ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 червня 2019 року у Берегівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №67, та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісяця, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги позивачкою мотивовано тим, що спільне сімейне життя з відповідачем ОСОБА_2 не склалося через постійні сварки та образи чоловіка. Останній не дбає про їх сім`ю, не забезпечує сім`ю матеріально. За час шюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної участі у вихованні та утримані сина не приймає. На даний час їх сім`я існує тільки формально, вони не підтримують шлюбних відносин. Подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Просила шлюб укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, обране нею при укладенні шлюбу " ОСОБА_4 " та стягувати з останнього в її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак згідно позовної заяви просила справу розглянути без її участі (а.с. 1-3).
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи від нього не надходило (а.с. 17-19).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Сторони зареєстрували шлюб 29 червня 2019 року у Берегівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №67, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29 червня 2019 року (а. с. 4).
Як встановлено, сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, і їх шлюб існує тільки формально.
Позивачка стверджує, що подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки.
Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
А тому, враховуючи, що відповідно до положень ст. 113 СК України, позивачка після розірвання шлюбу має право іменуватися прізвищем, обраним при укладенні шлюбу, суд вважає залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище обране нею при укладенні шлюбу " ОСОБА_4 ".
Крім того, як встановлено, за час шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 грудня 2019 року (а.с. 5).
Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісяця, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.
Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як встановлено з матеріалів справи, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , як стверджує остання, відповідач коштів на утримання дитини не надає.
Визначаючи розмір аліментів, що слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх малолітнього сина, суд враховує також те, що утримувати неповнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи вищенаведене, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька дитини, встановлений мінімальний розмір аліментів на дитину часто не є достатнім для належного забезпечення дитини всім необхідним, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повнолліття.
Разом з тим, суд враховує, що відповідач відзиву на позов та будь-яких заперечень з приводу позовних вимоги позивачки не надав.
За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги позивачки обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що позивачка ОСОБА_1 при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору відносно позовної вимоги про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 1 073, 60 грн..
Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивачки 1 073, 60 грн. судового збору, що був сплачений останньою при зверненні до суду (а. с. 10).
Керуючись ст. ст. 24, ч. 3 ст. 105, 112, 113, 180-182, 184 СК України, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355, 430 ЦПК України,-
Позов задоволити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 зареєстрований 29 червня 2019 року у Берегівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №67,- розірвати.
Залишити позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище, обране нею при укладенні шлюбу " ОСОБА_4 ".
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), однак не меншу 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 - 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в користь держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп..
Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Олександр ФЕЙІР