РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області 31 жовтня 2023 року з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та визначити позивачу ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує та просить його задоволити.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 , являється племінницею відповідача ОСОБА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 01 грудня 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Демиденко Т.М. вбачається, що ОСОБА_3 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Рідкодуби, Дубенського району, Рівненської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області 22 січня 2002 року, проживає в АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого усе належне їй майно, з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що за законодавством може бути успадкованим і на що вона матиме право в повному обсязі на день її смерті, вона заповіла своїй онуці - ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 02 вересня 2022 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з якого вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Рівне Рівненського району Рівненської області про що складено відповідний актовий запис №1782.

Перебуваючи за кордоном у країні Італія, позивач 27 грудня 2022 року звернулася до віцеконсула Генерального консульства України в Мілані із заявою, у якій вона зазначила, що вона, ОСОБА_1 , приймає спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана заява була адресована компетентним органам.

По приїзду в Україну позивач звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Ільчук Н.О. щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті її бабусі ОСОБА_3 .

З дослідженого в судовому засіданні роз`яснення №48/01-16 від 10 жовтня 2023 року на усне звернення позивача від 10 жовтня 2023 року про прийняття спадщини за заповітом вбачається, що надані документи свідчать про пропущення строку для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В позовній заяві зазначено, що у консульстві Італійської Республіки позивачу не повідомили, що вона особисто повинна була вислати вказану заяву на Україну. Вона думала, що складена нею заява буде вислана в Україну компетентним органам працівниками консульства, так як заява була складена в двох екземплярах. Один екземпляр був виданий їй на руки, інший - залишився у консульстві. А тому, вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, які містяться у постановах від 26 вересня 2012 року, 04 листопада 2015 року та 14 вересня 2016 року, винесених за результатами розгляду справ №6-85цс12, №6-1486цс15 та №6-1215цс16 відповідно, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивачем з поважних причин було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, відповідач заявлені вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1218, 1272 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн. НОМЕР_4 , зареєстрованій АДРЕСА_2 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн. НОМЕР_4 , зареєстрована АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн. НОМЕР_5 , зареєстрований АДРЕСА_3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов