Справа № 490/1848/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Постолатій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської Ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов зазначений позов, у якому позивач просив суд ухвалити рішення, яким: встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом п`яти років до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.06.2022 року відкрито провадження у справі. Одночасно з цим, витребувано у Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області витяг зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання цієї ухвали Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області до суду надано інформаційну довідку зі спадкового реєстру, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Позивачем до суду подано заяву, у якій ОСОБА_1 просить провести розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами. Представником відповідача до суду подано заяву про розгляд справи без участі, в якій представник просить провести розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали цивільної справи № 490/1848/22 судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 12.08.1983 року по 16.08.2001 року.

Відповідно до інформації від 23.01.2012 року КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 - 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності від 18.02.2002 року, та ОСОБА_1 - 2/3 частки на підставі свідоцтва про право власності від 18.02.2002 року, договору купівлі-продажу від 13.12.2011 року.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 , наявної у матеріалах справи, позивач ОСОБА_1 , станом на 09.02.1996 року мала зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою про зняття з реєстрації місця проживання особи.

Згідно довідки ТОВ ЖЕК «Забота» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та було зареєстровано місце його проживання з 09.02.1996 року за адресою АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 (колишня дружина), що також підтверджується актом про проживання від 17.02.2022 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець четвертої черги після смерті свого чоловіка без укладання шлюбу звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвою Н.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_2 з огляду на те, що ОСОБА_1 не надала документів, які підтверджують родинні відносини з спадкодавцем ОСОБА_2 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, відповідно доінформаційної довідки зі спадкового реєстру №70896696 від 13.12.2022.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 щодовстановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом п`яти років до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , то суд зазначає таке.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст. 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчисляти з моменту часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Пунктом 5.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам слід враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання однією сім`єю до набрання чинності ЦК.

При визначені кола осіб, проживаючих однією сім`єю із спадкодавцем, слід виходити також із положень ст. 3 Сімейного кодексу України, згідно якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки; сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

До спадкоємців четвертої черги слід також віднести й тих осіб, які не пов`язані із спадкодавцем кровним спорідненням, не були його родичем, не знаходилися у шлюбі та інших осіб, які з певних причин проживали однією сім`єю.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином позивачем доведено, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для неї юридичне значення.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що позивач та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю протягом п`яти років до ня його смерті. За такого позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , за ОСОБА_1 , то суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами статті 1217 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом частин першої та другої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 1258 Цивільного кодексу України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до часини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів відмови її від прийняття спадщини матеріали справи не містять.

Доказів наявності інших спадкоємців першої, другої та третьої черги матеріали справи не містять.

Відтак, ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після її смерті ОСОБА_2 , а саме 1/3 частину у справі власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвою Н.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_2 з огляду на те, що ОСОБА_1 не надала документів, які підтверджують родинні відносини з спадкодавцем ОСОБА_2 .

З огляду на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право власності на спадщину у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судовий збір сплачується під час подачі позову до суду.

Керуючись статтями 264-268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом п`яти років до дня його смерті за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох