Справа №150/156/23
Провадження по справі №2-о/150/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

у складі головуючої: судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі: Кубаль О.А.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Могилів Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів - Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до районного суду із заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись не те, що з 2000 року вона без реєстрації шлюбу проживала із ОСОБА_3 однією сім`єю. За час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 визнавав себе біологічним батьком дитини, піклувався про неї, займався її вихованням, матеріально забезпечував. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. У зв`язку з тим, що із батьком дитини ОСОБА_1 не перебувала у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Встановлення факту батьківства їй необхідно для захисту майнових інтересів дитини, зокрема, для оформлення спадщини після смерті батька.

Представник заявника адвокат Поліщук О.В., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 24.02.2023, вимоги довірителя підтримує та просить їх задоволити.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1 . Зазначила, що ОСОБА_1 являється її матір`ю, проживала із ОСОБА_3 , який визнав себе при житті батьком ОСОБА_2 .

Заінтересованою особа Могилів Подільський відділом ДРАЦС у Могилів - Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано заяву про розгляд справи у відсутність повноважного представника, не заперечує проти задоволення вимог, заявлених ОСОБА_1 .

Свідок по справі ОСОБА_4 хрещений батько заінтересованої особи по справі ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав із ОСОБА_1 у незареєстрованому шлюбі, при спілкуванні визнавав себе батьком дитини заявника по справі ОСОБА_2 , 2004 року народження та проживаючи разом однією сім`єю із заявницею брав участь вихованні дитини та забезпечував її матеріально.

Свідок по справі ОСОБА_5 вказує, що ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , при спілкуванні визнавав себе батьком дитини ОСОБА_2 , 2004 року народження, фінансово її підтримував.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судувого розгляду.

Так, відповідно до 1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд, враховуючи визнання заінтересованою особою вимог, заявлених ОСОБА_1 , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи кожен аргумент, наведений заявником, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставинах, об`єктивно досліджених доказів, наявних у справі, дійшов до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03.03.2022 виконавчим комітетом Чернівецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області (а.с. 10).

За час спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьки дитини не перебували у шлюбі. Відтак, відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, а саме, у графі «Відомості про батька» було зазначено « ОСОБА_6 », про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданого 19.08.2004 року виконкомом Вила - Ярузької сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 11).

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Наявність спільного проживання та ведення спільного господарства дає право суду вважати, що відповідач є батьком дитини.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження №61-15136св20) та постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц).

Спільне проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_1 (матір`ю заінтересованої особи по справі ОСОБА_2 ) підтверджено письмовими доказами.

Окрім того, як вбачається із довідки, виданої 24.03.2023 за №90 Вила Ярузьким старостинським округом Бабчинецької сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області від 24.02.2023, ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 в незареєстрованому шлюбі в період з 2001 по 2008 рік, разом вели спільне домашнє господарство, окрім цього, за вище вказаною адресою разом з ними проживала донька ОСОБА_2 (а.с.16).

Як свідчить довідка, видана 03.03.2022 за №396 виконкомом Чернівецької селищної ради Могилів Подільського району Вінницької області, ОСОБА_1 проводила поховання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за власні кошти (а.с. 14).

Окрі того, факт батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 підтверджується показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили, що ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав із ОСОБА_1 у незареєстрованому шлюбі, при спілкуванні визнавав себе батьком дитини заявника по справі ОСОБА_2 , 2004 року народження та проживаючи разом однією сім`єю із заявницею брав участь вихованні дитини та забезпечував її матеріально.

Встановлення факту батьківства є необхідним для захисту майнових прав дитини заявника та ОСОБА_3 ОСОБА_6 , зокрема, оформлення спадщини після смерті батька.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту родинних відносин.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_3 по відношенню до доньки ОСОБА_2 , а встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, тому суд вважає, що дану заяву слід задовольнити.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вище викладене відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви.

Відповідно ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст., ст.121, 125, 130, 135, 145 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, та керуючись ст., ст. 2, 5, 10, 76-81, 89, 90, 259-265, 268, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Вила - Ярузькі Чернівецького (теперішнього Могилів Подільського) району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Реквізити сторін:

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ; НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 07.05.2008 Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ; НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_6 , виданий 28.01.2019, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ).

Заінтересована особа: Могилів Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів - Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. Соборна, 12, м. Могилів - Подільський, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24000, код в ).

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК