Справа № 930/2603/22
Провадження №2/930/208/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2023 року м.Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Войницької Т.Є.,
за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Райгородська територіальна громада Гайсинського району Вінницької області про відшкодування матеріальної шкоди,
Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області звернулось до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Райгородська територіальна громада Гайсинського району Вінницької області про відшкодування матеріальної шкоди.
На обґрунтування своєї позиції посилалається на те, що 07.05.2022 складено протокол про адміністративне правопорушення № 000314 відносно ОСОБА_1 про те, що останній 07.05.2022 о 13:00 год. на р. Південний Буг поблизу с. Райгород Гайсинського району Вінницької області здійснював вилов риби забороненим сітним знаряддям лову «сітка з жилки» в кількості 3 шт. В результаті лову виловлено ціні види риби: карась сріблястий - 25 екз, лящ - 6 екз, чим наніс збитки рибному господарству на суму 49 419,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 49 419,00 грн. заподіяної шкоди.
Ухвалою суду від 02.01.2023 відкрито загальне позовне провадження, надавши відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.
Представник Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 3статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин та приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 85 КУпАП (копія на а.с. 9).
На підставі вказаного протоколу Немирівським районним судом Вінницької області була винесена постанова по справі, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (копія на а.с. 8).
Відповідно до розрахунку розміру шкоди заподіяної державі, загальна сума заподіяної шкоди становить 49 419 грн. (копія на а.с. 10).
Управлінням Державного агенства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області Радьку В.В. направлена вимога про відшкодування заподіяних збитків, однак шкода в добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодована.
Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Аналогічні положення закріплено ст.ст.3,5 Закону України «Про тваринний світ», ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Згідно з п. 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року №1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Держкомрибгоспом за погодженням з Мінекобезпеки.
Пунктом 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, визначено, що забороняється лов водних живих ресурсів, зокрема: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм; без наявності відповідних документів, що дають право на здійснення лову в окремих водоймах.
Відповідно до ст.63 Закону України «Про тваринний світ», ч.4, ч.5 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками.
За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вина відповідача у порушенні правил рибальства встановлена постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 30.05.2022 року, що набрала законної сили.
З огляду на викладене та враховуючи, що судом встановлена протиправність дій ОСОБА_1 , якими завдано шкоду державним інтересам шляхом незаконного вилову цінних видів водних біоресурсів, шкода у добровільному порядку не відшкодована, суд дійшов висновку про наявність підстав для її відшкодування.
Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Тому слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 2 481 грн. понесених документально підтверджених витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 223, 264, 265, 273, 280, 288, 354 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому законодавством.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. Є. Войницька