Справа № 505/3820/23
Провадження № 2/505/1758/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2023 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засіданням - Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 12 вересня 2023 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 25 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , згідно з яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив 21/100 частин домоволодіння загальною площею 40,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ним право приватної власності на 21/100 частин домоволодіння загальною площею 40,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що позивач та відповідачка уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна від 05 вересня 2020 року, про те, що ОСОБА_1 придбав, а ОСОБА_4 продала 21/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за 121138,00 грн. Право власності на вищезазначене майно належить відповідачці на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.08.2012, справа № 1516/3091/2012 та зареєстроване 22.10.2012. При підписанні договору та отриманні коштів сторонами було досягнуто згоди відносно усіх істотних умов щодо купівлі-продажу даного майна, однак оформити цю угоду в нотаріальному порядку, на сьогоднішній день не можливо, оскільки відповідачка ухиляється від походу до нотаріуса.

За таких обставин, на сьогодні у ОСОБА_1 відсутня можливість оформити вищевказану угоду в нотаріальному порядку та захистити свої майнові права, що змушує його звернутися до суду за захистом свого права власності з відповідними позовними вимогами.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, справу просив розглянути за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про судове засідання була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 стаття 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до ст. 363 ЦК України, частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладання договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належать 21/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.08.2012, справа № 1516/3091/2012 та зареєстроване 22 жовтня 2012 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 212568247 від 15 червня 2020 року.

Крім того, 25 вересня 2020 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, про те, що ОСОБА_1 придбав, а ОСОБА_6 продала 21/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за 121138,00 грн., що підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку від 25.09.2020.

ОСОБА_3 відмовляється йти до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу належним чином, про що написала письмову заяву від 18.08.2023.

Таким чином, позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію 21/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , придбаної за укладеним договором купівлі-продажу, оскільки договір купівлі-продажу не складено у формі, передбаченої чинним законодавством, а саме його нотаріальне посвідчення.

Згідно звіту з визначення оціночної вартості об`єкту житлової нерухомості 21/100 частин домоволодіння загальною площею 40,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за 121138,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Зобов`язання припиняється, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України).

Судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу домоволодіння дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу домоволодіння. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально посвідчено, є підстави для визнання договору купівлі-продажу, оформленого відповідно до договору купівлі-продажу, дійсним, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 25 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , згідно з яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив 21/100 частин домоволодіння загальною площею 40,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , право приватної власності на 21/100 частин домоволодіння загальною площею 40,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 12 грудня 2023 року.