ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9668/23 Справа № 185/8781/23 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку починаючи з 14.09.2021 року.

Вказане рішення набрало законної сили.

На даний час виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання відповідачки закрито.

Позивач вдруге одружився з ОСОБА_4 . Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з народженням дитини його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

На даний час він працює і отримує заробітну плату у розмірі 18 000 грн. Із зазначеної суми він повинен сплачувати аліменти, сплачувати орендну плату за договором оренди квартири в розмірі 10 000 грн., сплачувати комунальні платежі приблизно в розмірі 1500 грн. Фактично йому залишається 2000 грн. що не вистачає на харчування та на утримання дружини.

Крім того, з метою погашення заборгованості по аліментам, він взяв у борг у знайомої ОСОБА_5 75 000 грн. із зобов`язанням повернути його до кінця 2023 року.

Отже його фінансове становище погіршилося, розмір отримуваного ним доходу не вистачає на забезпечення належного рівня прожиткового мінімуму членів його сім`ї.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд зменшити розмір аліментів що стягуються з нього на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили; відкликати з Лисичанського ВДВС виконавчий лист виданий на підставі Рішення Павлоградського міськрайонного суду від 09.11.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовін вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку (а.с. 10)

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2022 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 року залишено без змін.

25.03.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народилася дитина ОСОБА_3 , батьками записані : ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с. 9)

Згідно копії наказу по особовому складу № 67о/с від 25.03.2023 ОСОБА_4 старшому лейтенанту поліції надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3 річного віку (а.с.9).

Постановою начальника Лисичанського ВДВС від 10.05.2023 року виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку закінчено. (а.с. 20)

Позивач звертаючись до суду з даним позовом в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає про зміну сімейного стану, народження дитини, витрати по оплаті на орендоване житло, комунальні послуги, укладення договору позики для погашення заборгованості по аліментам, внаслідок чого не може сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.

Згідно копії договору оренди квартири від 04.11.2022 року, позивач орендує житло для проживання, а саме 3 кімнатну квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 за яку кожного місяця має сплачувати 10 000, 00 грн. Договір укладений до 04.05.2023 року та підписаний зі сторони орендатора ОСОБА_1 (а.с.15)

Згідно копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно копії довідки від 18.04.2023 року № 2 362 ОСОБА_1 працює на посаді водія автотранспортних засобів (лізингове авто) ділянка поштоматів № 3 (Дніпро). За період з вересня 2022 року по березень 2023 року ним отримано дохід 91 821,40 грн. (а.с. 13)

Крім того позивачем надана копія розписки про отримання ним у борг у ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 75 000 грн. (а.с. 16)

Відповідачем в свою чергу надані до суду докази, а саме довідка ФОП ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3 відвідує Центр раннього розвитку «Орленок» з 16.05.2022 року по теперішній час. Два рази на тиждень дитина відвідує групові заняття, яке коштує 150 грн. та за бажанням відвідує індивідуальні заняття, яке коштує 180 грн. Крім того, дитина 3 рази на тиждень відвідує дитячий садок « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який коштує з 8.00 12.00 200 грн., з 13.00 до 17.00 200 грн. (а.с. 40)

Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» ПМР, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на «Д» обліку як часто хворіючий гострими респіраторними інфекціями, Аденоїдні вегетації 2 ст. (а.с.37, 38)

Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї від 27.07.2023 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батько, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 син. (а.с. 75)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених СК України.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що він вдруге одружився, має на утриманні неповнолітню дитину, дружину яка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку, винаймає житло для проживання його родини, розмір його заробітку зменшився, у зв`язку з чим був вимушений взяти кошти в борг для погашення заборгованості по аліментам, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з іншою жінкою, народження дитини від іншого шлюбу, не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його майнового стану.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/12 навіть при погіршенні матеріального стану платника аліментів у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від його доходу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зважаючи на те, що його доходи зменшилися, частина доходу, з якої відраховуються розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, також зменшиться.

Доводи позивача про те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дитина від іншого шлюбу, є необґрунтованими, оскільки зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Так само, не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів і надана позивачем копія договору оренди квартири, згідно якого позивач орендує житло для проживання, оскільки наявність одного договору без підтвердження здійснення платежів не є безумовним свідченням того, що заявник фактично несе такі витрати.

Не є належним доказом і надана копія розписки, згідно якої позивач отримав від ОСОБА_5 75 000 грн. для сплати заборгованості по аліментам. По-перше, з наданої розписки не вбачається з якою метою були отримання коштів у борг. По-друге саме через або бездіяльність позивача він був звільнений з роботи (копія наказу про звільнення) і вимушений шукати іншу менше оплачувану роботу в результаті чого утворилась заборгованість по аліментам. Крім того, що відповідач деякий період часу взагалі не отримувала аліменти, а на даний час позивач обґрунтовуючи підставу зміни розміру аліментів посилається на розписку про отримання коштів у борг, для оплати заборгованості по аліментам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають. Формальні посилання на неправильне дослідження і оцінку наданих суду доказів, колегія суддів відхиляє, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений правом переоцінки доказів, що були досліджені судом першої інстанції та яким надана оцінка у відповідності до вимог ЦПК.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: