справа № 492/567/23
провадження № 2-з/492/14/23
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

16 червня 2023 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши заяву представника позивача адвоката Афансьєва Анатолія Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна поружжя, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого під час шлюбу та визнання права власності, посилаючись на те, що вони з відповідачкою з 14 липня 2007 року перебували у шлюбі, який рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 12 грудня 2018 року розірвано. У період шлюбу за спільні кошти сторони придбали кв. АДРЕСА_1 . 12 квітня 2023 року відповідачкою було надіслано позивачу вимогу, з якої вбачається, що вона є одноосібним власником квартири, вимагала звільнити квартиру та передати їй ключі від неї. Право власності на спірну квартиру виникло з моменту державної реєстрації договору-купівлі продажу, тобто з 05 березня 2009 року, тобто під час шлюбу, тому вказана квартира є спільної сумісною власністю подружжя, які на момент реєстрації правочину перебували у шлюбі та підлягає поділ між ними, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав.

Також, представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на кв. АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідачка, яка одноособово зазначена у правовстановлюючому документі на спірну квартиру може в будь-який час продати або іншим чином відчужити зазначене нерухоме майно, в якому є і частина, що належить позивачу та є предметом судового розгляду. Таке відчуження призведе до ускладнення у поновленні прав позивача як співвласника спільного майна подружжя, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву представника позивача адвоката Афансьєва А.О. про забезпечення позову, оцінивши доводи заяви про необхідність забезпечення позову, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з вимогами ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також: накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також інші вимоги до неї визначені статтею 151 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з імперативними приписами ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суддя також вважає за необхідне звернути увагу на роз`яснення, що викладені у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до положень якого розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, вона не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, що визначені ст. 151 ЦПК України, а саме: у заяві заявником не зазначено: жодних належних доказів на підтвердження наміру відчуження відповідачкою квартири, на яку позивач просить накласти арешт; яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний у заяві захід забезпечення позову.

Заявником вказані загальні обставини необхідності забезпечення позову, а саме, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, тоді як доказів необхідності забезпечення позову та щодо реальної загрози не виконання рішення суду, заявником не надано.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суддю можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

Враховуючи відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову, керуючись ч. 10 ст. 153 ЦПК України, приходжу до висновку про повернення заявнику заяви про забезпечення позову.

Вважаю за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 149, 151-153 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву представника позивача адвоката Афансьєва Анатолія Олександровича про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Копію ухвали суду направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.