Провадження №2-з/748/24/23
Єдиний унікальний № 748/4183/23
У Х В А Л А

19 грудня 2023 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівсьокої області Меженнікова С.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернігівського районного суду Чернігівсьокої області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спільного майна подружжя.

18.12.2023 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які є об`єктами спільного сумісного майна подружжя, на грошові кошти, що перебувають на банківських рахунках, що належать ОСОБА_2 , та застосування заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим третім особам здійснювати перехід права власності на нерухоме майно.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може стати на заваді чи унеможливити виконання рішення суду про поділ зазначеного майна, адже існує небезпека, що чоловік позивача може без її відому відчужити стороннім особам.

Розгляд заяви про забезпечення позову проведено без повідомлення учасників справи на підставі ч.1 ст.153 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України видами забезпечення позову є накладення арешту на майно, яка є предметом спору, та заборона вчиняти певні дії.

Частиною 6 ст.153 ЦПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судом становлено, що у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на частку спільного майна подружжя, ухвалою суду від 12.10.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, 18.12.2023 позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, заборони вчиняти будь-які дії відносно нерухомого майна, які є об`єктами спільного сумісного майна подружжя, та накладення арешту на грошові кошти, що перебувають на банківських рахунках, та належать ОСОБА_2 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що заявник та ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі в період якого набуто у власність ряд об`єктів рухомого та нерухомого майна.

На даний час рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.10.2023 шлюб розірвано. З огляду на наявність між ними спірних взаємовідносин в т.ч. і щодо поділу майна, позивач вважає, що відповідач може без її відома його відчужити.

У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9 зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, ураховуються докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, обставини, що свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2011 року, а в 2011, 2018, 2022 ними було придбано об`єкти рухомого та нерухомого майна, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою №348619471 з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно, автомобіль Мерсе?дес-Бе?нц, н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копією техпаспорту.

За таких обстави, суд вважає обґрунтованим припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Інформації щодо зміни рівності часток в спільному сумісному майні подружжя заява про забезпечення позову не містить, а тому суд виходить з їх рівності, тобто по кожному з члену подружжя.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову у виді накладення арешту, передбачено чинним законодавством, та його застосування на частину буде співмірним можливим заявленим вимогам і в достатній мірі забезпечить законні права членів подружжя.

При цьому, обраний заявником вид забезпечення позову як накладення арешту на спірні об`єкти нерухомого майна, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав власника оскільки такий захід забезпечення не позбавляє права користування майном, а лише обмежує можливість відчужування спірного майна.

З урахуванням доводів заяви та виходячи з предмету позову, збалансованості інтересів сторін, суд вважає буде достатнім і ефективним способом забезпечення позову, який в повній мірі забезпечить виконання рішення суду, шляхом накладення арешту на спірний житловий будинок та земельну ділянку, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 . Підстав для застосування інших заходів забезпечення позову суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спільного майна подружжя, шляхом накладення арешту на частини:

- житлового будинку, загальною площею 122,5 м2 по АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговсування житлового будинку, кадастровий номер :01:000:1999, загальною площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

В задоволені іншої частини заявлених вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України.

Суддя: С.П. Меженнікова