Справа № 721/572/23
Провадження 2/721/125/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Стефанко У. Д., відповідачки ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2 , за участю секретаря судового засідання Свідунович Ю. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Путила цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Путильської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування-

УСТАНОВИВ:

У провадженні Путильського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа ОСОБА_3 до Путильської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 28.06.2023 відкрито провадження у справі в поряду загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судові засідання 07.12.2023 та 20.12.2023 року будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час його проведення, позивачка та її представники адвокати Кутровська Н. М. і Псарюк В. П. не з`явилися. Про причини своєї неявки не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причини до суду не зверталися. Судом неявку визнано такою, що відбулася без поважних причин.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні просили позов залишити без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивачки та її представників без поважних причин.

Суд, вислухавши думку відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід залишити без розгляду за наступних підстав.

Судом встановлено, що двічі поспіль у судові засідання, які були призначені на 07.12.2023 та 20.12.2023 року, позивачка та її представники не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин до суду від них не надходило.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач не з`явився до суду повторно без поважних причин.

Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивачки, яка повторно не з`явилася в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідачки, яка у зв`язку з такою неявкою вимушена витрачати свій час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки позивачка та її представники повторно не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 223, 257, 158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до Путильської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 20.12.2023 року о 16 год. 00 хв.

Суддя Уляна СТЕФАНКО