ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мар`янівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Мар`янівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом повернуто позивачеві.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Мар`янівської сільської ради, у якому просила:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 (факт, що має юридичне значення);

- визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років в місті Новомосковськ Дніпропетровської області на земельну ділянку, площею 2,1500 гектари, кадастровий номер :06:054:0163, яка розташована на території Мар?янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Ухвалою судді від 22 вересня 2023 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків протягом семи днів з дня отримання копії такої ухвали, а саме позивачеві необхідно було доплати судовий збір у розмірі 4463,20 грн. з поданням доказів такої сплати.

04 жовтня 2023 року на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3926,40 грн.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимог ухвали в частині повної доплати суми судового збору, та не доплачено 536,80 грн. за одну вимогу немайнового характеру.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

За змістом ст. 15 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду було подано позовну заяву, в якій одночасно заявлено дві вимоги: 1 вимога немайнового характеру (встановлення факту постійного проживання) та 1 вимога майнового (визнання права власності на земельну ділянку).

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Отже, при поданні позову позивач повинен був сплатити судовий збір за 1 вимоги немайнового характеру у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2023 року становить 2684 грн.

У позовній заяві ціна позову зазначена позивачем у розмірі 55 069,06 грн.

До позовної заяви додано Звіт про незалежну оцінку оцінку, відповідно до якої визначено вартість об`єкту оцінки земельної ділянки у розмірі 55 069,06 грн.

Отже, при поданні позову позивач повинен був сплатити судовий збір за 1 вимоги майнового характеру у розмірі 1073,60 грн.

До позовної заяви додана квитанцію № 4365-2259-5530-3937 та квитанцію № 4361-2259-2582-5995 від 08 серпня 2023 року про сплату судового збору у розмірі 1610,40 (536,80 + 1073,60) грн.

Тобто, позивач повинен був доплатити 536,80 грн судового збору.

04 жовтня 2023 року на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3926,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги наданий позивачем Звіт про незалежну оцінку оцінку земельної ділянки та помилково застосував положення ч. 2 ст. 176 ЦПК України.

Наведене виключає можливість застосування до позовної заяви наслідків, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України, у вигляді повернення позовної заяви позивачу.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2023 року - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Головуючий:

Судді: