КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/1500/2023
Справа № 758/9276/22
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Осоння Карпати» Козія Ігоря Юрійовича про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року, ухвалене у складі судді Диби О.В. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Осоння Карпати» про захист прав споживачів, стягненя коштів та моральної шкоди,
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року в позові відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишено без задоволення, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року залишено без змін.

23 листопада 2023 року представником відповідача ТзОВ «Осоння Карпати» Козієм І.Ю. подано до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заявник посилався на те, що у відзиві на апеляційну скаргу ним повідомлялось, що відповідачем будуть понесені витрати на правничу допомогу в справі в сумі 15000 грн., і що з огляду на умови договору про надання юридичних (адвокатських) послуг від 18 вересня 2023 року, враховуючи складання адвокатами всіх процесуальних документів від імені та в інтересах відповідача, в даній справі витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Вказував, що адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, і відповідне положення міститься в постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року в справі № 640/18402/19. Крім того, в акті наданих послуг від 23 листопада 2023 року сторонами зазначено предмет та опис наданих правничих послуг.

На підставі вищевикладеного просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Осоння Карпати» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З урахуванням положень ст. 270 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалювалось в порядку письмового провадження без виклику сторін та призначення судового засідання, апеляційний суд не вбачав необхідності викликати сторони для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення, а тому розглянув дане питання без виклику зазначених осіб, переконавшись в отриманні іншими учасниками справи копії заяви про ухвалення додаткового рішення та роз`яснивши їм право подати заперечення на вказану заяву.

Від позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про зменшення судових витрат.

В клопотанні позивач звертав увагу на позицію Верховного Суду в справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Наголошував, що відповідно до договору про надання правничих послуг між відповідачем та представником у предметі договору зафіксовані послуги у вигляді правового аналізу апеляційної скарги, підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до акту наданих послуг, представником відповідача були надані такі послуги, як відрядження з м. Львова до замовника у с. Коротище Дрогобицького району з метою додаткового з`ясування в працівників замовника обставин заселення в готель і виселення з готелю. Однак договором не було передбачено жодного відрядження як окремої послуги з метою відібрання будь-яких пояснень від працівників відповідача, необхідність яких є необґрунтованою, адже представник позивача не залучав ніяких нових доказів, не просив викликати чи допитати в якості свідків працівників відповідача, відповідно отримана інформація не могла бути використана у апеляційній скарзі як новий доказ, а представником відповідача клопотань про поновлення строків для подачі нових доказів, які не могли бути подані до суду першої інстанції, не заявлялось, відповідно не вбачається логічною та зрозумілою мета поїздки для встановлення обставин, які вже встановлювались під час розгляду справи судом першої інстанції. Крім того, жодних підтверджень щодо наявності самого відрядження у заяві про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат не міститься, не надано доказів, з яких можливо встановити мету, тривалість та реальність самого відрядження.

Посилався на правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 755/9215/15-ц, в якій суд наголосив, що при визначеній сумі відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вважав, що ця частина судових витрат не підтверджена, не вбачається реальною та необхідною, просив суд її відхилити.

Стосовно підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу, вказував, що за змістом відзив є на 70 % ідентичним відзиву на позовну заяву, який був попередньо підготовлений тим самим адвокатом, який був представником в суді першої інстанції. В той же час судом першої інстанції розмір судових витрат був визначений як 7000 грн. із 15000 грн. заявлених. При апеляційному розгляді справи сторони та представники не викликались, будь-які додаткові клопотання не заявлялися, процесуальні дії не виконувалися.

Наводив правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду в справі № 905/1795/18, № 922/2685/19, № 922/3436/20, № 910/7586/19, № 910/16803/19, зазначав, що з огляду на те, що розмір вказаних судових витрат є очевидно завищеним, а встановлення дійсності та необхідності таких витрат в частині відряджень є неможливим та непідтвердженим будь-якими доводами чи доказами, просив зменшити розмір судових витрат до 3000 грн., понесених представником відповідача відповідно до договору від 18 вересня 2023 року.

Вирішуючи заяву представника відповідача ТзОВ «Осоння Карпати» Козія І.Ю. про ухвалення додаткового рішення по суті, апеляційний суд виходить із наступного.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишено без задоволення, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року залишено без змін.

Таким чином, питання про судові витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу, апеляційним судом не вирішувалось.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічні правові висновки викладені в додатковій постанові Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та зазначено, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Водночас, в постанові Верховного Суду від 20 липня 2021 року в справі № 922/2604/20 викладено правовий висновок, згідно якого відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представником відповідача ТзОВ «Осоння Карпати» повідомлялося, що відповідач понесе витрати, пов`язані з правничою допомогою при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 15000 грн., детальний розрахунок та обсяг наданих правничих послуг буде надано суду в установлені законом строки (а. с. 40 т. 2).

До заяви про ухвалення додаткового рішення надано копію договору про надання юридичних (адвокатських) послуг, укладеного 18 вересня 2023 року ТзОВ «Осоння Карпати» та Адвокатським об`єднанням «Де Лекс» в особі керуючого партнера Козія І.Ю., за умовами якої відповідно до умов цього договору виконавець приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу замовнику, а саме: «Надання правничих послуг у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва по справі № 758/9276/22, правовий аналіз апеляційної скарги та підготовка і подання відзиву на апеляційну скаргу». Згідно п. 3 договору, за надання правничих послуг, передбачених п. 1.1 цього договору, замовник сплачує виконавцю винагороду в сумі 15000 грн. Оплата послуг виконавця здійснюється замовником в строки, погоджені сторонами на підставі відповідного рахунку виконавця та акту наданих послуг. Оплата за надані послуги здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця та акту наданих послуг;

копію акта наданих послуг до договору від 18 вересня 2023 року про надання юридичних (адвокатських) послуг, укладеного 23 листопада 2023 року ТзОВ «Осоння Карпати» та Адвокатським об`єднанням «Де Лекс» в особі керуючого партнера Козія І.Ю., згідно якого, на виконання договору про надання правничої допомоги в справі № 22-ц/824/14706/2023 виконавець надав замовнику, а замовник прийняв надані послуги, а саме: ознайомлення з апеляційною скаргою, поданою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року. Відрядження працівника з м. Львів до замовника з метою додаткового з`ясування в працівників замовника обставин заселення в готель і виселення ОСОБА_1 з готелю. Правовий аналіз законодавства, на яке посилається апелянт в своїй скарзі - 7500 грн. Підготовка і подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 - 7500 грн., всього 15000 грн. Сторонами підтверджено, що вартість послуг за договором і цим актом оплачено замовником повністю та згідно банківської виписки 28 вересня 2023 року зараховано на банківські рахунки виконавця в сумі 15000 грн. Сторони взаємних претензій щодо виконання умов договору не мають;

Копію рахунку № 20/09 від 20 вересня 2023 року, виписаного АО «Де Лекс» на ім`я замовника ТзОВ «Осоння Карпати» за надання правничих послуг по справі № 758/9276/22 в розмірі 15000 грн.;

копію виписку з рахунку АО «Де Лекс» про зарахування оплати коштів від ТзОВ «Осоння Карпати» в розмірі 15000 грн. згідно рахунку № 20/09 від 20 вересня 2023 року.

Крім того, в матеріалах справи на а. с. 40 т. 1 (зворот) наявна копія ордеру ВС № 1230153 від 20 вересня 2023 року, виданого на підставі договору б/н від 18 вересня 2023 року, на надання правничої допомоги ТзОВ «Осоння Карпати» адвокатом Козієм І.Ю. в Київському апеляційному суді.

Позивачем у запереченні викладено власну суб`єктивну оцінку щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу в частині складання відзиву на апеляційну скаргу, однак не доведено в частині вищевказаних послуг, що розмір адвокатських витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Разом із тим, критерій реальності (дійсності та необхідності) і розумності адвокатських витрат в частині відрядження представника відповідача з м. Львів до замовника у с. Коритище Дрогобицького району з метою додаткового з`ясування обставин заселення в готель і виселення ОСОБА_1 з готелю, а саме необхідності здійснення таких дій, не обумовлених умовами договору про надання юридичних послуг від 18 вересня 2023 року, стороною відповідача не доведений, доказів тривалості та реальності самого відрядження відповідачем не надано, в зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з запереченнями позивача ОСОБА_1 про безпідставність цих витрат та приходить до висновку про відмову в їх відшкодуванні.

Виходячи із наведеного, оскільки апеляційним судом встановлено, що відповідачем було укладено з адвокатським об`єднанням договір про надання юридичних (адвокатських) послуг, в якому сторони обумовили надання відповідачу правової допомоги, визначили розмір адвокатського гонорару у фіксованій сумі, склали акт виконаних робіт, адвокатським об`єднанням виставлено рахунок за надання правничої допомоги, який відповідачем було сплачено в повному обсязі, про що надано виписку з рахунку, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач завчасно повідомив, що детальний розрахунок та обсяг наданих правничих послуг буде надано суду в установлені законом строки, і після отримання копії постанови відповідач протягом п`яти днів звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення, з урахуванням поданого позивачем клопотання про зменшення розміру на правничу допомогу, апеляційний суд приходить до висновку про часткову доведеність заяви про ухвалення додаткового рішення, стягнувши судові витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем в апеляційному суді, з позивача на його користь в розмірі 10000 грн., оскільки така вартість вважатиметься співмірною із реальним обсягом наданих послуг та виконаних робіт.

В іншій частині заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 7, 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Осоння Карпати» - Козія Ігоря Юрійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Осоння Карпати» (Львівська область, Дрогобицький район, село Коритиця, вул. Івана Франка, буд. 42 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

В іншій частині заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.