Справа № 296/5599/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі : головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаря Бабич А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради, в особі генерального директора Леськіва Богдана Богдановича про скасування наказу про скорочення і внесення змін до штатного розпису, поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,- ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.06.2023 звернулася до суду з позовом до КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради, в особі генерального директора Леськіва Б.Б про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, в подальшому позивач позовні вимоги збільшив та просив також визнати протиправним і скасувати наказ від 11.05.2023 №42-осн «Про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису».

Позов мотивований тим, що вона з 19.09.2019 працювала в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербаченвського» Житомирської обласної ради, з 27.01.2022 на посаді начальника відділу координації, моніторингу та оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, інших товарів та послуг (наказ №13-осн від 27.01.2022).

Наказом від 12.05.2023 №483-ос/тр «Про розірвання трудового договору в зв`язку із скороченням штату працівників» її звільнено з посади начальника відділу координації, моніторингу та оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, інших товарів та послуг по п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штатів.

Підставою для видачі наказу від 12.05.2023 №483-ос/тр стали: наказ від 11.05.2023 №42-осн «Про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису», попередження ОСОБА_1 від 11.05.2023 наступне звільнення за скорочення штатів, заява ОСОБА_1 від 11.05.2023 про скорочення двомісячного терміну попередження про звільнення в зв`язку із скороченням штату працівників.

Вважає її звільнення незаконним, оскільки, наказом від 11.05.2023 №42-осн «Про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису» лікарнею здійснено удаване (фіктивне) скорочення штату без відповідних погоджень Житомирської обласної ради та Департаменту охорони здоров`я.

Так, генеральним директором Лесківим Б.Б. підписано наказ від 11.05.2023 №42-осн «Про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису» виходячи з того, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, спрямованими на підвищення ефективності роботи персоналу і вдосконалення окремих трудових функцій, з метою оптимізації штату працівників лікарні, керуючись п. 1ст. 40, ч. 1 ст. 49-2 Кодексу Законів про працю України, від 15.03.2022 року № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (зі змінами) доручено планово-економічній службі з 21.07.2023 року скоротити чисельність і штат Лікарні і вивести зі штатного розпису:

1,0 штатну одиницю (посаду) начальника відділу координації, моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, інших товарів та послуг;

1,0 штатну одиницю (посаду) бухгалтера відділу координації, моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, інших товарів та послуг;

0,5 штатні одиниці (посади) юриста відділу координації, моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, інших товарів та послуг;

1,0 штатну одиницю (посаду) завідувача фармацевтичного відділу.

Відділу кадрів наказом від 11.05.2023 року № 42-осн «Про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису» доручено до 20.05.2023 року персонально попередити працівників Лікарні, які обіймають посади, що підлягають скороченню, про можливе їх звільнення та запропонувати працівникам, що підпадають під скорочення штату, переведення за їх згодою на інші вакантні посади, які вони можуть обіймати у відповідності до освітнього рівня, спеціальності, стажу роботи. У разі відмови від переведення або відсутності вільних посад підготувати документи для скорочення відповідних працівників та звільнення їх за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до п.12 Контракту, Орган управління майном погоджує структуру та штатну чисельність підприємства та Департамент охорони здоров`я облдержадміністрації погоджує структуру, штатний розпис та штатну чисельність підприємства.

Однак, при видачі генеральним директором Лікарні наказу від 11.05.2023 року № 42-осн «Про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису» станом на 11.05.2023 року були відсутні погодження від Органу управління майном (Житомирської обласної ради) та Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації на зміну структури, штатного розпису та штатну чисельність Лікарні в частині скороченні 3,5 штатної одиниці (посад), в т.ч. на начальника відділу координації, моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, інших товарів та послуг.

На її запит на публічну інформацію від 29.05.2023 року Департаментом охорони здоров`я листом від 01.06.2023 №2153/06-1 повідомлено, що з 01.01.2023 по 27.05.2023 погоджено 11 змін до штатного розпису Лікарні в частині скорочення (введення) окремих посад, проте саме погодження скорочення 3,5 штатної одиниці (посад), в т.ч. на начальника від ділу координації, моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, інших товарів та послуг, Департаментом охорони здоров`я не надавались.

При затвердженні штатного розпису Лікарні на 2023 рік Департаментом охорони здоров`я погоджено 20.01.2023 року структуру Лікарні, в якій передбачено наявність відділу координації, моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, інших товарів та послуг в кількості 6,5 штатних одиниць та фармацевтичного відділу в кількості 7,0 штатних одиниць. Інших погоджень щодо зміни структури Департаментом охорони здоров`я протягом з 01.01.2023 по 27.05.2023 не надавалось.

Також на її запит на публічну інформацію від 29.05.2023 Житомирською обласною радою листом від 05.06.2023 №03-04-10/14е повідомлено, що з початку 2023 по 02.06.2023 питання скорочення штатної чисельності КНП №1 Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської міської ради, погодження структури вказаного КНП у зв`язку із скороченням чисельності постійною комісією обласної ради з питань охорони здоров`я, соціального захисту населення та у справах ветеранів не розглядались.

24.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідачем дотримано встановлених законодавством порядку, строків, процедури звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП та трудових прав позивачки, зокрема на скорочення 2-місячного строку попередження про звільнення. Позивачці 11.05.2023 не було запропоновано вакантної посади заступника генерального директора з консалтингу та управління ризиками, оскільки ця посада в КНП «Обласна лікарня» з`явилася лише 22.05.2023. Позивачка обіймала посаду начальника відділу, скорочувалася саме ця посада, інших осіб на цій посаді не перебувало, тож переважне право не могло бути реалізованим. Оскільки звільнення позивачки відбулося законно та із дотриманням її прав, моральна шкода не можлива без факту незаконних дій або бездіяльності винної особи. Також, позивачкою не вказано, в чому саме полягають моральні чи фізичні страждання. 12.05.2023 позивачку було звільнено і вона отримала заробітну плату, тобто це був її останній робочий день, а не день прогулу. Відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними. Крім того вказує, що позивач невірно вказав назву відповідача, що також є підставою для відмови в позові.

14.08.2023 до суду позивачем подано відповідь на відзив, зі змісту якого позивач вказує, що відповідачем не дотримано підстав для звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КУпП України з ініціативи роботодавця, не надано до відзиву жодних доказів щодо змін в організації виробництва праці, також відповідачем у відзиві підтверджено відсутність на момент видачі наказу від 11.05.2023 №42-осн «Про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису». Просить визнати протиправним і скасувати наказ від 11.05.2023 №42-осн.

Представник відповідача в оному з судових засідань надав пояснення, що звільненню ОСОБА_1 передувала перевірка роботи відділу який вона очолювала.10.05.2023 комісією Підприємства складено Акт службового розслідування у зв`язку з можливим неналежним виконанням посадових обов`язків ОСОБА_1 за результатами якого рекомендовано притягнути її до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни - застосувавши вид стягнення - догану та припинити відділ координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг. 11.05.2023 керфвництвом було прийнято рішення про скорочення штату в тому числі і посади позивача, про що повідомлено позивача, їй було надано перелік вакантних посад на підприємстві, проте вона відразу написала заяву на звільнення з посади 12.05.2023 та її було звільнено за ч.1 ст.40 КЗпП України

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач подала до суду заяв, зі змісту якої, просила розгляд справи проводити у її відсутність (а.с. 174).

Представник відповідача також надав заяву про розгляд справи без його участі просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

19.09.2019 ОСОБА_1 (далі- Позивач) було прийнято на посаду бухгалтера до Комунальної установи «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради №1 , яка в подальшому згідно рішення №1479 від 23.05.2019 Житомирської обласної ради припинена шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради (далі-Підприємство) про що свідчать записи в трудовій книжці НОМЕР_1 виданої 22.03.2006 року (а.с.91).

З 27.01.2022 Позивач займав посаду начальника відділу координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг (а.с.93) .

10.05.2023 комісією до якої увішли - медичний директор з лікувальної роботи, головний бухгалтер, начальник відділу кадрів, провідний економіст, провідний юрисконсульт складено Акт службового розслідування у зв`язку з можливим неналежним виконанням посадових обов`язків ОСОБА_1 за результатами якого рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни - застосувавши вид стягнення - догану та припинити відділ координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг (а.с.196-202)

11.05.2023 генеральний директор Підприємства Б.Леськів видав наказ № 42-осп про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису в якому наказав планово-економічній службі: з 21.07.2023 скоротити чисельність і штат КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради і вивести зі штатного розпису 3,5 одиниці серед яких 1,0 штатна одиниця (посада) начальника відділу координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг (а.с.29) тобто посада, яку займала ОСОБА_1 з 19.09.2019 року, 1 штатна одиниця (посада) бухгалтера цього ж відділу, 0,5 штатної одиниці (посаді) юриста цього ж відділу та 1 штатна одиниця (посада) завідувача фармацевтичного відділу, а віддділу кадрів наказано попередити персонально працівників, що обіймають посади, що підлягають скороченню (а.с.29-30)

Наказом № 476-ос/тр від 11.05.2023 ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнння за скороченням штатів через 2 місяці після попередження - 12.07.2023 з яким вона ознайомлена під особистий підпис 12.05.2023 (а.с.94)

На виконання наказу № 42-осп від 11.05.2023 відділом кадрів складено попередження наступне скорочення та запропоновано іншу роботу для працевлаштування за умови відповідності цих посад професії та кваліфікації працівникам що підлягали скороченню. Пропозиція налічувала 105 посад. При цьому, під номером 42 посади не вказано, як вказано представником відповідача це технічна помилка. (а.с.30)

Цього ж дня - 11.05.2023 ОСОБА_1 написала на ім`я генерального директора заяву про звільнення її з роботи 12.05.2023 на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України - до закінчення 2-х місячного терміну попередження у зв`язку зі скороченням посади начальника відділу координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг, вказавши, що її про це було попереджено 11.05.2023 та в зв`язку з тим, що їй не запропоновано рівнозначної посади або посади, що відповідає її кваліфікації та освіті (а.с.145)

12.05.2023 ОСОБА_1 звільнена на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штатів на підставі наказу № 483-0с/тр та проведено відповідні розрахунки з виплатою 56967,09 грн (а.с.24, 26-27,146)

Згідно довідки №284 від 23.10.2023 протягом січня-квітня 2023 року ОСОБА_2 нараховано 137847,75 грн заробітної плати , а за 2022 рік - 347649,73 грн про що також надано довідку № 285 від 23.10.2023 (а.с.228-229)

На запит позивача Департамент охорони здоров`я надав копію штатного розпису на 2023 рік погодженого директором департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації, яким погоджено 1749,50 штатних одиниці серед яких 6,5 одиниці у відділі координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг , з яких 1 одиниця - начальник відділу (а.с.109-113).

З 01.01.2023 по 27.05.2023 було внесено 11 змін до штатного розпису КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради, всі вони погоджені директором департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації, проте саме погодження скорочення 3,5 штатної одиниці (посад), в т.ч. на начальника від ділу координації, моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, інших товарів та послуг, Департаментом охорони здоров`я не надавались. (а.с.96-108)

Лише 06.07.2023 листом №01/1628 генеральний директор Підприємства Б.Леськів звернувся до Директора департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної алміністрації (далі- Департамент) в якому прохав розглянути питання щодор внесення змін до штатного розпису Підприємства в зв`язку з проведенням реорганізації та просив вивести зі штату посаду начальника відділі координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг (посаду, що займала до 12.05.2023 ОСОБА_1 ) (а.с.131)

12.07.2023 директор Департаменту видав наказ №1345 "Про внесення змін до штатного розпису КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради та наказав генеральному директору підприємства:

- підготувати та подати на погодження Департаменту зміни до штатного розпису та вивести 1,0 посаду начальника відділі координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг (посаду, що займала до 12.05.2023 ОСОБА_1 ) (а.с.132)

В подальшому такі зміни були погоджені та затверджені під №16 (а.с.133)

Наказом Департаменту здоров`я №986 від 22.05.2023 наказано генеральному директору Підприємства підготувати та подати на погодження Департаменту зміни до штатного розпису Підприємства та ввести - 1 посаду заступника Генерального директора з консалтингу та управління ризиками (а.с.135), В подальшому такі зміни були погоджені та затверджені 12.07.2023 під №11 (а.с.137)

КНП«Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради у свої діяльності керується зокрема статутом затвердженим рішенням Житомирської обласної ради 16.12.2021 №360.

Так положення Статуту передбачають що :

- підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність за погодженням з Органом управління майном та Департаментом охорони здоров`я. Затверджує штатний розпис за погодженням з Департаментом охорони здоров`я (п.4.10 Статуту)

- Генеральний директор підприємства самостійно вирішує аитання діяльності підприємства за винятком тих, що віднесені до законодавством України та цим Статутом до компетенції Органу управління майном та Департаменту охорони здоров`я (п.7.9.2 Статуту)

- штатний розпис підприємства розробляє Генеральний директор та погоджує його в Департаменті охорони здоров`я (п.7.9.14 Статуту).

- Генеральний директор підприємства за погодженням з Департаментом охорони здоров`я затверджує структуру підприємства порядок внутрішньої організації та сфери діяльності структурних підрозділів (п.8.1 Статуту)

- штатну чисельність підприємства генеральний директор визначає їз врахуванням фінансового плану підприємства погодженого в установленому законодавством України та Статутом порядку, з урахуванням необхідності створення відповідних умов для забезпечення належної доступності та якості медичної допомоги і регіональних потреб. Структура та штатна чисельність підприємства погоджується Органом управління майном та Департаментом охорони здоров`я (п. 8.3 Статуту)

Отже, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу правомірності звільнення позивача з роботи за п.ч.1ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченняс штатів).

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст.76, 77 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевірити їх відповідність законові.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ч.3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно частини 3 статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність та штат працівників.

Судом встановлено, що КНП «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради у свої діяльності керується зокрема статутом затвердженим рішенням Житомирської обласної ради 16.12.2021 №360.

Так положення Статуту передбачають що :

- підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність за погодженням з Органом управління майном та Департаментом охорони здоров`я. Затверджує штатний розпис за погодженням з Департаментом охорони здоров`я (п.4.10 Статуту)

- Генеральний директор підприємства самостійно вирішує аитання діяльності підприємства за винятком тих, що віднесені до законодавством України та цим Статутом до компетенції Органу управління майном та Департаменту охорони здоров`я (п.7.9.2 Статуту)

- штатний розпис підприємства розробляє Генеральний директор та погоджує його в Департаменті охорони здоров`я (п.7.9.14 Статуту).

- Генеральний директор підприємства за погодженням з Департаментом охорони здоров`я затверджує структуру підприємства порядок внутрішньої організації та сфери діяльності структурних підрозділів (п.8.1 Статуту)

- штатну чисельність підприємства генеральний директор визначає їз врахуванням фінансового плану підприємства погодженого в установленому законодавством України та Статутом порядку, з урахуванням необхідності створення відповідних умов для забезпечення належної доступності та якості медичної допомоги і регіональних потреб. Структура та штатна чисельність підприємства погоджується Органом управління майном та Департаментом охорони здоров`я (п 8.3 Статуту) .

Департамент охорони здоров`я надав копію штатного розпису на 2023 рік погодженого директором департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації яким погоджено 1749,50 штатних одиниці серед яких 6,5 одиниці у відділі координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг , з яких 1 одиниця - начальник відділу (а.с.109-113).

З 01.01.2023 по 27.05.2023 було внесено 11 змін до штатного розпису КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради, всі вони погоджені директором департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації (а.с.96-108) проте серед них нема погодження на скорочення 3,5 одиниць серед яких 1,0 штатна одиниця (посада) начальника відділу координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг (а.с.29) тобто посада, яку займала ОСОБА_1 з 19.09.2019 року, 1 штатна одиниця (посада) бухгалтера цього ж відділу, 0,5 штатної одиниці (посаді) юриста цього ж відділу та 1 штатна одиниця (посада) завідувача фармацевтичного відділу.

Лише 06.07.2023 листом №01/1628 генеральний директор Підприємства Б.Леськів звернувся до Директора департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної алміністрації (далі- Департамент) в якому прохав розглянути питання щодор внесення змін до штатного розпису Підприємства в зв`язку з проведенням реорганізації та просив вивести зі штату посаду начальника відділі координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг (посаду, що займала до 12.05.2023 ОСОБА_1 ) (а.с.131)

12.07.2023 директор Департаменту видав наказ №1345 "Про внесення змін до штатного розпису КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради та наказав генеральному директору підприємства:

- підготувати та подати на погодження Департаменту зміни до штатного розпису та вивести 1,0 посаду начальника відділі координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг (посаду, що займала до 12.05.2023 ОСОБА_1 ) (а.с.132)

В подальшому, але не раніше 12.07.2023 такі зміни були погоджені та затверджені під №16 (а.с.133).

При цьому суд вважає, що підставою видачі наказу №42-осп від 11.05.2023 реально послугував Акт від 10.05.2023 за результатами якого було рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни - застосувавши вид стягнення - догану та припинити відділ координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг (а.с.196-202)

Отже, суд вважає, що в даному конкретному випадку роботодавцем не дотримано умов, за яких могла бути розпочата процедура скорочення чисельності штатів, окільки станом на 11.05.2023 було відсутнє погодження Департаментом охорони здоров`я на зміну чисельності штату Підприємства, відсутнє таке погодження і протягом двох місячного терміну, тобто до 11.07.2023 включно, а отримане вже після/або 12.07.2023, тоді як 2-х місячний термін сплив 11.07.2023 (а.с.133), а тому наказ №42-осп від 11.05.2023 "Про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису" є таким що підлягає скасуванню, а відтак і звільнення позивача за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України є незаконним, хоча вона сама звернулася з заявою про скорочення 2-х місячного терміну та звільнення її з 12.05.2023 на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України. Такі дії (звільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України) були б виправданими зі сторони відповідача, якщо б суд встановив, що відповідачем дотримано умов розпочатої процедури скорочення, коли особа звернулася з заявою про скорочення 2-х місячного терміну), про що і вказано в постанові Верховного суду від 03.06.2020 у справі № 757/32634/16-ц

Разом з цим представник відповідача в казував, що позов не підлягає задоволенню оскільки позивач невірно вказує назву відповідача - Комерційне неприбуткове підприємство тоді, як правильно Комунальне некомерційне підприємство, з цього приводу суд зазначає, що судом встановлено, що позивач працював у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради в позові вказано його адреса: АДРЕСА_1 та , що відповідаєправильній назві відповідача, отже, на думку суду помилка в назві підприємства, коли встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах , не є підставою в позові.

За таких обставин ОСОБА_1 підлягає поновленню її на посаді начальника відділу координації моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання інших товарів та послуг з 13.05.2023, оскільки день звільнення - 12.05.2023 є останнім робочим днем.

При цьому перепоною для відновлення прав позивача є наказ №483-0с/тр від 12.05.2023 "Про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 в зв`язку зі скороченням штату працівників", який підлягає скасуванню і в даному випадку це не є виходом за межі позовних вимог, оскільки таким чином реалізується саме поновлення позивача на роботі, з якої її незаконно звільнили.

Відповідно до частин другої, сьомої статті 235 КЗпП України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі № 1-18/2013 щодо тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) Конституційний Суд України вказав, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Конституційний Суд України зробив висновок, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто всіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Тобто Конституційний Суд України фактично зробив висновок, що навіть у разі невиконання трудової функції не з власної вини, він вважається таким, що працює і отримує за це заробітну плату, а не компенсацію, бо саме заробітна плата є тією грошовою виплатою, яка забезпечує можливість самого існування як працівника, так і, можливо, членів його сім`ї, а також наповнення державного бюджету, бо із цієї виплати вираховуються податки і збори, у тому числі внески до Пенсійного фонду України у розмірах, який передбачений саме для заробітної плати, а період вимушеного прогулу зараховується до страхового стажу.

Так, вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудову функцію.

Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), і сама виплата, відповідно, названа середньою заробітною платою.

Вказане також узгоджується з пунктом 1.3 розділу 1 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713) яким передбачено, що для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до підпункту 2.2.12 пункту 2.2 розділу 2 Інструкції № 114/8713 до фонду додаткової заробітної плати включається оплата за невідпрацьований час, зокрема, оплата простоїв не з вини працівника.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Вказана норма права, крім превентивної функції, виконує функцію соціальну, задовольняючи потребу працівника в засобах до існування на період незаконного звільнення. Відтак, за умови встановлення факту незаконного звільнення особи, час вимушеного прогулу працівника повинен бути оплаченим і спір розглянутим в одному позовному провадженні з вирішенням питання про поновлення на роботі, або в різних провадженнях, що не впливає на розрахунок середнього заробітку, оскільки період, за який він обраховується, є сталим для звільненого працівника.

Таке тлумачення відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, сприяє дотриманню балансу прав і законних інтересів незаконно звільнених працівників, які були позбавлені можливості працювати та отримувати гарантовану на конституційному рівні винагороду за виконану роботу, та стимулює несумлінних роботодавців, які порушили таке конституційне право працівників, у подальшому дотримуватися норм чинного законодавства.

Статтею 27 Закону № 108/95-ВР передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів / годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 було незаконно звільнено з посади та суд прийняв рішення про її поновлення з відповідача підлягає стягненню середній заробіток з 15.05.2023 по 03.11.2023 року включно.

Згідно довідки №284 від 23.10.2023 протягом січня-квітня 2023 року ОСОБА_2 нараховано 137847,75 грн заробітної плати , а за 2022 рік - 347649,73 грн про що також надано довідку № 285 від 23.10.2023 (а.с.228,229).

При цьому, лише у вересні та жовтні 2022 позивач відпрацював поповні дні протягом місяця та саме їх необхідно брати для розрахунку, як те передбачено Порядком №100

Так у вересні 2022 відпрацьовано 22 дні та нараховано 30455,00 грн. заробітної плати, а у жовтні 2022 року відпрацьовано 21 день та нараховано -12654,00 грн. заробітної плати, що сумарно становить 43109,00 грн за 43 відпрацьовані дні, таким чином (середньоденні заробітна плата позивача становить 1002,53 грн. та розрахована шляхом поділу 43109,00 грн на 43 дні)

Період вимушеного прогулу становить 125 днів та облік розпочинається з 15.05.2023 оскільки 12.05.2023 був останнім робочим днем позивача, а 13 та 14 травня 2023 року є вихідними днями та розрахований до 03.11.2023 включно.

Отже стягненню з відповідача підлягає 125316,25 грн (1002,53 грн х 125 днів) з них 13 днів (за травень 2023 року) 22 дні (за червень 2023 року), 21 день (за липень 2023 року), 23 дні (за серпень 2023 року), 21 день (за вересень 2023 року), 22 дні (за жовтень 2023 року) та 3 дні (за листопад 2023 року) .

Згідно п.2, 4 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про поновлення незаконно звільненого працівника та про присудження працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Позивач вважає, що відповідач незаконними діями завдав їй моральної шкоди, яку вона оцінила в розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 №4 судам роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя та здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Таким чином суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн.

«Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )» Тому суд надав не всім без виключення аргументам, а тим, що мають лючове значення для вирішення цієї конкретної справи.

Щодо судових витрат.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо судових витрат.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції до платіжної інструкції № 0.0..1 від 26.06.2023 року за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн (а.с.13).

Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі позивач звільнений.

Таким чином наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 107,36 грн, що пропорційно задоволеним вимогам (3000,00 грн : 30000,00 грн х 1073,60 грн) за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди та 2326,76 грн судового збору на користь держави, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення заробітної плати, а судом прийнято рішення про стягнення середнього заробітку в сумі 125316,25 грн за який би необхідно було сплатити 1253,16 грн ( 125316,25 х 1% ціни позову) та за позовну вимогу про скасування 7наказу та поновлення на роботі в сумі 1073,60 грн .

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради, в особі генерального директора Леськіва Богдана Богдановича про скасування наказу про скорочення і внесення змін до штатного розпису, поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради №42-осп від 11 травня 2023 року "Про скорочення штату працівників і внесення змін до штатного розпису"

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради №483-ос/тр від 12 травня 2023 року "Про розірвання трудового договору в зв`язку із скороченням штату працівників" за яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу координації, моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, інших товарів та послуг по п.1 ст.40 КЗпП України

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу координації, моніторингу і оцінки вчасності та ефективності придбання для потреб закладу лікарських засобів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, інших товарів та послуг Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.05.2023 по 03.11.2023 в сумі 125316 (сто двадцять п`ять тисяч триста шіснадцять) гривень 25 копійок.

Стягнути Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення про поновлення ОСОБА_1 та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволеної позовної вимоги у частині стягнення моральної шкоди в сумі 107 (сто сім ) гривень 36 копійок

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради на користь держави судовий збір в сумі 2326 (дві тисячі триста двадцять шість) гривень 76 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 код НОМЕР_2

Відповідач:

КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради, (місцезнаходження: м.Житомир, вул. Червоного Хреста,3 )

Cуддя В. М. Шкиря