Провадження № 2/752/1034/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

30.05.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря судового засідання - Луценко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2020 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування моральної шкоди - передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 18.10.2017 в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водіями автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та водієм автомобіля «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 (обопільна вина). В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 заподіяно значних механічних пошкоджень власнику, ОСОБА_1 - матеріальний збиток. Позивач зазначає, що зазнав емоційних та душевних страждань і хвилювання. Знищення автомобіля призвело до зміни звичайного ритму життя позивача.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 346479,35 грн. - майнової шкоди, 30000,00 грн. - відшкодування моральної шкоди, судовий збір у розмірі 4304,80 грн.

У лютому 2021 року вищезазначена цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування моральної шкоди та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.06.2021 клопотання позивача ОСОБА_1 , подане в його інтересах адвокатом Колупаєвою В.А. задоволено та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2022 року, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Мазура Ю.Ю.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.05.2022, прийнято вищезазначену цивільну справу до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування моральної шкоди, до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач, у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надійшло.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надійшло.

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» в судове засідання позивач не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, надали до суду письмові пояснення, в яких зазначили, що просять провести розгляд справи за відсутності їх представника.

Враховуючи, що відповідач не подав відзиву, неявкою повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання відповідача без повідомлення причин, суд у відповідності з ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18.10.2017 приблизно о 07 год. 15 хв. в місті Києві на Набережному шосе сталося зіткнення автомобілів «ДЕУ-Сенс», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , 1986 року народження, «Форд-Фокус», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , 1978 року народження, та «Мерседес-Бенц», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , 1981 року народження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Також внаслідок вказаної пригоди був травмований пасажир автомобіля «Форд-Фокус», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , 1983 року народження, якого місця пригоди каретою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до КМКЛ № 17.

Оформленням вказаної дорожньо-транспортної пригоди займалась слідчо-оперативна група ГУНП у м. Києві у складі старшого слідчого Печерського УП ГУНП у м. Києві майора поліції Барабаша О.М. та слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції Фурмана О.В., яким безпосередньо була складена відповідна схема дорожньо-транспортної пригоди.

В подальшому дані матеріали дорожньо-транспортної пригоди були передані для відповідної реєстрації до Печерського УП ГУНП у м. Києві, де старшим слідчим майором поліції Онопченком О.П. 24.10.2017 був складений висновок про те, що в матеріалах перевірки відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, а також вбачається в діях водія ОСОБА_3 порушення вимог п.п. 2.3. б) та 10.1 ПДР відповідальність за яке передбачена ст. 124 КПАП України, а в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення вимог п.п. 1.1. роз. 34, 12.3 та 14.2 в) ПДР, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КПАП України.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06.08.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрито. Зазначена постанова набрала законної сили.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження транспортний засіб - автомобіль марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , належний ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 забезпечена відповідно до договору (полісу) обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АК/6982466.

24.10.2017 позивач звернувся до ПАТ «СК «Арсенал Страхування» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

05.07.2019 ПАТ «СК «Арсенал Страхування» ПАТ «СК «Арсенал Страхування» отримано від позивача заяву про страхове відшкодування.

Листом ПАТ «СК «Арсенал Страхування» вих. № 8/к/у від 22.08.2019 позивача повідомлено, що керуючись пп. 37.1.4. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відсутні правові підстави для здійснення страхового відшкодування за заявленою подією.

Згідно пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач надав Звіт № 85-А про оцінку автомобіля «Мерседес-Бенц», державний номер НОМЕР_3 від 15.01.2018, складеного ТВО «Експерт-Сервіс», в якому зазначено, що вартість матеріального збитку складає 944984,41 грн.

Ринкова вартість транспортного засобу в пошкодженому вигляді (після дорожньо-транспортної пригоди) відповідно до Звіт № 85/1-А від 15.01.2018 становить 252025,71 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно до статті 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України.

Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Положеннями пункту 15 вказаної Постанови встановлено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновленим або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок і умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, визначені статтями 1187, 1188 ЦК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі ст. 8 ЦК України може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто, ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Таким чином розмір матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_1 складає 944284,41 грн. - 252025,71 грн. = 692958,70 грн.

Статтею 1188 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки кожному з їх володільців за рахунок іншого із них.

Відповідно до цієї статті шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 522/11610/15-ц (провадження № 61-13624св18), в постанові Верховного Суду від 18 листопада 2019 року в справі № 344/9572/16-ц (провадження № 61-17552св18), в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року в справі справа № 345/4614/16-ц (провадження № 61-31818св18) та інших.

Оскільки, відповідальними за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визнано двох осіб, тобто обопільна вина, то розмір матеріального збитку повинен ділитися на кількість винних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи практику Верховного Суду у справах № 221/6180/16, № 522/1597/15 можна дійти висновку, що жодна норма законодавства України не зобов`язує доводити вартість матеріального збитку від дорожньо-транспортної пригоди шляхом проведення дослідження виключно судовим експертом.

Таким чином, розмір майнової шкоди який підлягає стягненню з ОСОБА_2 складає 692958,70 (розмір матеріального збитку) / 2 (кількість винних осіб в ДТП) = 346479,35 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача заподіяної моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст. 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, ст. 1187 ЦК України, встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови: «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості».

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст.12,81 ЦПК України.

Як зазначає позивач, після дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль знаходиться у непридатному стані для використання. ОСОБА_1 та його сім?я позбавлені можливості вільного пересування для задоволення життєвих потреб, що призвело до зміни звичайного ритму життя позивача. Кошти із сімейного бюджету позивача довелося спрямовувати на врегулювання ряду питань, пов`язаних із даною дорожньо-транспортною пригодою, поїздками до страховика, суду тощо. Все це спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього відноситися нервово, внаслідок чого поніс витрати, пов`язані з відновленням психічного стану.

Виходячи з викладеного вище, розглядаючи справу у відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог, приймаючи до уваги обґрунтування моральної шкоди з боку позивача, обставин її завдання, моральних переживань позивача, які знаходяться безпосередньо у причинно-наслідковому зв`язку, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача, суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі - 360000,00 грн.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3464,80 грн. (за подання позовної заяви майнового характеру та 840,80 грн. за подання позовної заяви немайнового характеру), а всього 4305,60 грн.

Керуючись ст.ст. 258-259 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування моральної шкоди- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації і проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) суму матеріального збитку, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що стались 18.10.2017 у розмірі 346479 (триста сорок шість тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації і проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації і проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 4305 (чотири тисячі триста п`ять) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.Ю. Мазур