ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9234/23 Справа № 176/1465/23 Суддя у 1-й інстанції - Кучма В.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі справу, що виникла з сімейних правовідносин за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2012 року по 27 березня 2017 року. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року шлюб розірвано.

Від шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час розгляду справи дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 1/3-1526 від 14 червня 2023 року. Також дитина навчається в Комунальному закладі загальної середньої освіти гімназія № 8 Жовтоводської міської ради (Гімназія № 8), що підтверджується довідкою № 4 від 10 січня 2023 року.

Позивачка зазначала, що відповідач не спілкується з донькою, в добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не допомагає у забезпеченні необхідних умов життя, виховання, фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з позовом.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 22 червня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року в частині визначення розміру аліментів, та абзац другий резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце роботи не відоме, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 22 червня 2023 року до досягнення дитиною повноліття».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклав вимогу про скасування рішення та ухвалення нового про часткове задоволення позову, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 22 червня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Вказаний розмір аліментів буде достатнім та співставним з його доходами. В той же час, звертає увагу, що участь в утриманні дитини повинен брати кожен з батьків.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачка заперечила проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просила її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів.

Зважаючи на те, що предметом даного позову є стягнення аліментів, розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною четвертою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року в частині визначення розміру аліментів, проте в мотивувальній частині рішення міститься інший висновок суду щодо розміру аліментів, суд апеляційної інстанції скасовує рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року та ухвалює нове судове рішення по суті заявлених позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2012 року по 27 березня 2017 року.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області серії НОМЕР_3 , актовий запис № 149 (а.с.6).

Спільна дитина сторін зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 1/3-1526 від 14 червня 2023 року, виданою Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради (а.с.8).

Також дитина навчається в Комунальному закладі загальної середньої освіти гімназія № 8 Жовтоводської міської ради (Гімназія № 8), що підтверджується довідкою № 4 від 10 січня 2023 року (а.с.12).

У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на неї можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд наголошує на тому, що найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Звертаючись до суду з позовом позивачка зазначала, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не спілкується з донькою, в добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не допомагає у забезпеченні необхідних умов життя, виховання, фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача щодо згоди сплати аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, й такий розмір, з огляду на його доходи, є достатнім для забезпечення потреб дитини.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, зважаючи, що відповідач є працездатним, враховуючи задовільний стан здоров`я відповідача, відсутність будь-яких стягнень за виконавчими листами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо достатності заробітку (доходу) відповідача для присудження судом мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує й обов`язок матері ОСОБА_1 нести витрати на утримання дитини на рівні з її батьком ОСОБА_2 , а тому покладення на останнього обов`язку зі сплати аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде несправедливим, й доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 22 червня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, від сплати якого звільнена позивачка, в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 22 червня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Держави судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 1 073,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2023 року.

Судді: