Ширяївський районний суд Одеської області
21.12.2023 Справа №: 518/1685/23 Провадження № 2/518/354/2023
Ширяївський районний суд Одеської області в складі:
Головуючого судді Тарасенка М.С.,
при секретарі Шевчук Г.С.,
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 5,62 гектара, яка розташована на території колишньої Осинівської сільської ради Ширяївського району, нині - територія Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, право на яку посвідчено Державним актом серії РІ №461620, виданим 18.04.2003 року Ширяївською РДА. Зазначену земельну ділянку ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 відповідно до заповіту від 01.03.2004 року, про існування такого заповіту останній дізнався поза межами строку прийняття спадщини. У зв`язку з чим, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 .
Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву в якої підтримав заявлені вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю.
Представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.
Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_2 мала на праві власності земельну ділянку площею 5,62 гектара, яка розташована на території колишньої Осинівської сільської ради Ширяївського району, нині - територія Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, право на яку посвідчено Державним актом серії РІ №461620, виданим 18.04.2003 року Ширяївською РДА.
01.03.2004 року Осинівським сільським головою ОСОБА_4 посвідчено заповіт ОСОБА_2 , відповідно до якого вище вказана земельна ділянка заповідалась ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 повторно видане 15 серпня 2017 року Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки.
З метою прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Ланової H.A., однак у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, про що надано письмові рекомендації щодо необхідності звернення до суду.
Відповідно до Витягу №74085547 зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, інші спадкоємці з питань спадкування не звертались.
Судом встановлено, що про складання ОСОБА_2 заповіту на його користь йому відомо не було. Про наявність вказаного заповіту позивач дізнався вже поза межами строку, встановленого законом для прийняття спадщини.
Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Відповідно п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
За правовою позицією Верховного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, необізнаність особи про наявність заповіту, складеного на її користь, якщо спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, свідчить про поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.
Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Вказане, в сукупності з тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 проте в силу того, що не був обізнаний про наявність заповіту на його ім`я, вчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини, враховуючи відсутність інших спадкоємців, у зв`язку з чим визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлої не порушить прав, свобод чи інших інтересів інших осіб, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його терміном шість місяців з дня набрання законної сили рішенням у даній справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя М. Тарасенко