"21" червня 2023 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року

м.Харків

Справа 642/324/22

Провадження 2/642/609/23

Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Усиченко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова з Київського районного суду м.Полтави за підсудністю надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13 травня 2021 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 1905 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 10 червня 1980 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №294716064 від 14.01.2022 року.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04 грудня 1981 року та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15 квітня 2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 (раніше - ОСОБА_5 ) матір позивача, розірвала шлюб з батьком ІНФОРМАЦІЯ_4 , ще до його смерті.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_3 позивач прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори у встановлений законом строк, у зв?язку з чим 16 вересня 2021 року було заведено спадкову справу № 482/2021, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66455331 від 16 вересня 2021 року.

Але нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 1905 року, у зв?язку з наявністю заборони у вигляді арешту та рекомендовано звернутися до суду з позовною вимогою про його зняття.

3 Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №294716064 від 14.01.2022 року вбачається наявність зареєстрованого обтяження у вигляді арешту нерухомого мана, реєстраційний номер обтяження 5498755, зареєстровано 16.08.2007 року за № 5498755 реєстратором Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), підстава обтяження: ухвала б/н, 28.08.1984, Ленінський районний суд м.Харкова, об?єкт обтяження: 37/100 частин будинку, адреса: АДРЕСА_2 ; власник. ОСОБА_3 , додаткові дані: архівний номер 50029HARKOV1, Архівна дата 13.03.1998, Дата виникнення 30.08.1984, № реєстра 26979, внутр.№3B01042E24EF282B5748.

Таким чином, особою, майно якої обтяжується, є спадкодавець ОСОБА_3 .. Відповідач ОСОБА_6 раніше зверталася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_3 . Рішенням Ленінського районного народного суду м.Харкова від 22.09.1983 року по вказаній справі було стягнуто зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 грошову компенсацію в розмірі 3000,00 руб. та державне мито в розмірі 90 руб.; 37/100 частин вищезазначеного житлового будинку було залишено у власності ОСОБА_9 , саме в межах цієї цивільної справи було накладено судом арешт на 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_3 . Про наявність будь-яких інших цивільних справ, в межах яких могло бути накладено арешт на частину вказаного житлового будинку, належного ОСОБА_3 , не відомо.

Відповідач ОСОБА_2 зверталася до Ленінського районного суду м.Харкова з заявою про надання інформації щодо наявності в архіві суду ухвали від 28.08.1984 року, якою було накладено арешт на належну ОСОБА_3 частину житлового будинку.

Згідно з відповіддю голови Ленінського районного суду м.Харкова №01.21.12/2022 від 06.01.2022 року згідно алфавітних покажчиків, обліково-статистичних карток та актів прийому передачі за 1984 рік справа, в якій стороною був ОСОБА_3 , в межах якої було накладено арешт на належну йому частину нерухомого майна, а саме 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_3 , відсутня.

Так як ОСОБА_3 помер, позивач вважає, що наявність арешту на підставі ухвали суду 1984 року втрачає свою доцільність, бо вже не відповідає меті його накладення та не дає можливості оформити спадкові права після смерті батька.

Ухвалою суду від 02.05.2023 прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту, призначено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду від 25.05.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі (а.с.50).

Відповідач ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, завчасно подала через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимогОСОБА_1 у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с.51).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Але за змістом абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. у разі безумовного визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Так, в судовому порядку встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13 травня 2021 року (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 1905 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 10 червня 1980 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №294716064 від 14.01.2022 року (а.с.7,15-18).

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04 грудня 1981 року та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15 квітня 2011 року (а.с.6,9).

Відповідач ОСОБА_2 (раніше - ОСОБА_5 ) матір позивача ОСОБА_1 , розірвала шлюб зі ОСОБА_3 17 травня 1983 року, ще до його смерті, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_4 (а.с.10.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_3 позивач прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори у встановлений законом строк, у зв?язку з чим 16 вересня 2021 року було заведено спадкову справу № 482/2021, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66455331 від 16 вересня 2021 року (а.с.21).

Повідомленням завідувача Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Цуканової О.В. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 1905 року у зв?язку з наявністю заборони у вигляді арешту та рекомендовано звернутися до суду з позовною вимогою про його зняття (а.с.22).

3гідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №294716064 від 14.01.2022 року зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5498755, зареєстровано 16.08.2007 року за № 5498755 реєстратором Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), підстава обтяження: ухвала б/н, 28.08.1984, Ленінський районний суд м.Харкова, об?єкт обтяження: 37/100 частин будинку, адреса: АДРЕСА_2 ; власник. ОСОБА_3 , додаткові дані: архівний номер 50029HARKOV1, Архівна дата 13.03.1998, Дата виникнення 30.08.1984, № реєстра 26979, внутр.№3B01042E24EF282B5748 (а.с.7-8).

Рішенням Ленінського районного народного суду м.Харкова від 22.09.1983 року стягнуто зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 грошову компенсацію в розмірі 3000,00 руб. та державне мито в розмірі 90 руб.; 37/100 частин вищезазначеного житлового будинку було залишено у власності ОСОБА_9 . В межах цієї цивільної справи судом накладено арешт на 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_3 .

(а.с.19).

Згідно інформації Голови Ленінського районного суду м.Харкова Вікторова В.В в архіві суду не зберіглася ухвала від 28.08.1984 року, якою було накладено арешт на належну ОСОБА_3 37/100 частини житлового будинку АДРЕСА_3 (а.с.20).

Згідно ст.41 Конституції України, ст.ст. 317,319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Через наявність арешту позивач обмежений у праві здійсненні свого права на розпорядження власністю.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або відмовитись від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У зв`язку з наявністю арешту, накладеного Ленінським районним судом м.Харкова 28.08.1984 року, у позивача виникли перешкоди для реалізації права на отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність підстав для обмеження права власності позивача, наявність обтяження майна позивача, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися таким майном, приймаючи до уваги, що іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що ним обрано, за наявних обставин не вбачається, ураховуючи завдання цивільного судочинства, метою якого є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, зокрема, фізичних осіб, судщ приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту- задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні 37/100 частинами житлового будинку АДРЕСА_3 та скасувати обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 5498755, зареєстровано 16.08.2007 року за №5498755 реєстратором Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), підстава обтяження: ухвала б/н, 28.08.1984, Ленінський районний суд м.Харкова, об`єкт обтяження: 37/100 частин будинку, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_3 ; додаткові дані: архівний номер 50029HARKOV1, Архівна дата 13.03.1998, Дата виникнення 30.08.1984, № реєстра 26979, внутр. № 3В01042Е24ЕF282В5748.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст рішення складено 21.06.2023

Суддя Наталя ПЕТРОВА