Провадження № 2/201/4241/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

13.11.2023р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 4-6).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.11.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№17).

Позивачка в обґрунтування позову посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 21.08.2021р. у Маріупольскому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Маріупольскому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під актовим записом № 381, від шлюбу дітей не мають. Позивачка зазначала, що вони з чоловіком майже з початку воєнного стану, кожний з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, вони з відповідачем мають протилежні політичні погляди. Також по тексту позовної заяви позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає собі залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

30.11.2023р. від представника відповідача адвоката Пахолок Т.П. (діє на підставі ордеру від 17.11.2023р. а.с. № 40) надійшов відзив на позовну заяву. По тексту відзиву представник відповідача висловив те, що відповідач згоден на розірвання шлюбу, вважає, що шлюбні відносини припинилися через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність спільних інтересів, втрату почуття любові та подружні зради позивачки. Також, представник відповідача зауважив на тому, що відповідач, з огляду на подружні зради позивачки, заперечує проти того, що позивачка після розірвання шлюбу залишила собі прізвище « ОСОБА_3 ». (а.с. № 32-34)

Сторони або їх представники в судове засідання 18.12.2023р. не з,явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. №45-51).

Позивачка одночасно з подачею позову подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності (а.с. № 14).

Представник позивачки адвокат Волканов Є.В. (діє за ордером від 29.11.2023р. а.с. № 28) в заяві до суду від 29.11.2023р., яка була сформована в системі «Електронний суд», підтримав позовні вимоги, додатково звертав увагу суду на те, що відповідач також подав до суду позов про розірвання шлюбу (цивільна справа № 201/14329/23), отже це свідчить, що він згоден на розірвання шлюбу. Також в заяві представник позивачки просив справу розглядати за відсутності (а.с. № 26-27).

Представник відповідача адвокат Пахолок Т.П. в заяві до суду від 15.12.2023р., яка була сформована в системі «Електронний суд», повідомив, що через його зайнятість в іншій справі він просить розглядати справу 18.12.2023р. за його відсутності (а.с. № 52-53).

Таким чином, суд на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 18.12.2023р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви представників сторін від 29.11.2023р. та 15.12.2023р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.08.2021р. у Маріупольскому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Маріупольскому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під актовим записом № 381 (а.с. №7).

У сторін від шлюбу дітей немає.

Судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, про що зазначили позивачка по тексту позову до суду, а представник відповідача - по тексту відзиву на позов від 30.11.2023р.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу.

Крім того, судом враховані і ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 також 20.11.2023р. подав позов на розірвання шлюбу, втім провадження по цивільній справі № 201/14329/23 відкрито 22.11.2023р. (а.с. № 55),тобто пізніше, ніж у цивільній справі № 201/13912/23 (а.с. № 17).

Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання по тексту позовної заяви зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити собі прізвище « ОСОБА_3 ».

Заперечення відповідача стосовно того, що позивачка не має права собі після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 », а повинна повернутися до дошлюбного прізвища, суд відхиляє, як такі, що не відповідають положенням ст. 113 СК України.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп. (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, ч.1 ст.82, ст.ст. 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21.08.2021р. у Маріупольскому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Маріупольскому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під актовим записом № 381 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які не мають спільних дітей - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.