Справа № 443/959/2012
№ провадження 6/196/12/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Костюкова Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПАРІС" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПАРІС" звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 443/959/2012.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 012,52 грн. та судового збору у сумі 214,60 грн.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №443/959/2012 від 01.10.2021 року замінено стягувача ПАТ "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПАРІС".

В Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня інформація щодо виконавчих проваджень про примусове стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ "Дельта Банк".

25.05.2023 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист по справі № 443/959/2012 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору в розмірі 5 012,52 грн. та судового збору в сумі 214,60 грн., на загальну суму 5 227,12 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 22.08.2015 року.

Так, вбачається, що первісний стягувач - ПАТ "Дельта Банк" не звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа по справ №443/959/2012 та відповідно і не звертався до примусового виконання.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕЛЬТА БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ДЕЛЬТА БАНК", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ДЕЛЬТА БАНК". Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181 «Про початок процедури ліквідації ПAT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Таким чином, введення тимчасової адміністрації та ліквідація ПАТ "Дельта Банк", яка почалася з 02 жовтня 2015 року та триває до цього часу, ліквідація відділень та скорочення працівників Банку зумовили не звернення попереднього стягувача до суду за отриманням виконавчого листа та пред`явлення його у строк до 03 жовтня 2018 року.

Вважають, що так як рішення суду до теперішнього часу не виконане, виконавчий документ не було пред`явлено до виконання в строк, визначений у виконавчому листі, так як попередній стягувач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» не отримував виконавчий лист, а тому новий стягувач - TOB «ФК «ПАРІС» вимушений звернутися до суду з заявою про поновлення строку для пред' явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи викладене вбачається, що причина пропуску TOB «ФК «ПАРІС» строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, вона відповідає обставинам, які безпосередньо унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом строк. Також, обставини, які виникли протягом строку звернення виконавчого документу, не залежали від волі стягувача-правопаступника та підтверджуються належними, і допустимими засобами доказування, а тому просять суд визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити пропущений строк на його пред`явлення до виконання.

Представник заявника - ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПАРІС" у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві прохають про вести судове засідання по розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у відсутність їх представника.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для його пред`явлення.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву та додані до неї письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 012,52 грн. та судового збору у сумі 214,60 грн.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №443/959/2012 від 01.10.2021 року замінено стягувача ПАТ "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПАРІС".

25.05.2023 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист по справі № 443/959/2012 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору в розмірі 5 012,52 грн. та судового збору в сумі 214,60 грн., на загальну суму 5 227,12 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 22.08.2015 року (а.с.4, 5).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень, у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, з відповідними змінами та доповненнями, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема, інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року, що вступив в дію з 05 жовтня 2016 року, передбачено, зокрема, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 статті).

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У розділі XІІІ Прикінцевих та перехідних положень згаданого закону, а саме п. п. 5, 6 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

У пунктах 44 - 47 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПКУкраїни, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь ПАТ "Дельта банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 5 012 грн. 52 коп. та 214 грн. 60 коп. судових витрат, а всього - 5 227 грн. 12 коп., набрало законної сили 21 серпня 2012 року, отже виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення, міг бути пред`явлений до виконання до 22 серпня 2015 року.

Отже, ПАТ "Дельта банк" мало право звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа та подати його на виконання протягом трьох років років з наступного дня після набрання законної сили рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року.

Натомість, ПАТ "Дельта банк" правом на пред`явлення виконавчого листа до виконання до органів державної виконавчої служби не скористалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

В обґрунтування вимог щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник вказує, що введення тимчасової адміністрації та ліквідація ПАТ «Дельта Банк», яка розпочалася з 02 жовтня 2015 року та триває до цього часу, ліквідація відділень та скорочення працівників банку і призвело до порушення первісним стягувачем строків отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Разом з тим, суд враховує, що рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року по справі №443/959/2012 набрало законної сили 21 серпня 2012 року та лише з 02 березня 2015 року ПАТ "Дельта Банк" визнано неплатиспроможним та на підставі постанови Правління НБУ № 664 від 02 жовтня 2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181 «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Однак, як первісний стягувач, так і заявник, як правонаступник первісного стягувача, є юридичними особами, зокрема спеціальними суб`єктами -фінансовими компаніями, які зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за судовими та виконавчими документами під час їх виконання в органах Державної виконавчої служби, натомість доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Виходячи з вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а відтак строк пред`явлення виконавчих листів для ПАТ «Дельта банк», слід рахувати з початку строку для їх пред`явлення до виконання, а не з часу укладання договору відступлення права вимоги. Права та обов`язки кредитора TOB «ФК «ПАРІС» є похідними від ПАТ «Дельта банк». Таким чином, із заміною сторони виконавчого провадження, до нового кредитора переходять не тільки усі права попереднього кредитора, а й наслідки його дій/бездіяльності під час виконання судового рішення та здійснення виконавчого провадження, в тому числі наслідки неподання/несвоєчасного подання виконавчого документа до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що заявник TOB «ФК «ПАРІС», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Факт набуття заявником права вимоги до ОСОБА_1 вже після закінчення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання не є безумовною підставою для поновлення цього строку, оскільки заявник здійснюючи всі необхідні дії для оформлення відповідного договору відступлення права вимоги, не був позбавлений можливості з`ясувати наявність виконавчого листа, його перебування на виконанні чи термінів його пред`явлення до виконання.

Метою статті 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Однак, заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, як і не надано таких доказів.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі №199/2650/13-ц (провадження № 61-761ск22).

Враховуючи все вище викладене, суд не знаходить підстав для визнання поважними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в тому числі, пов`язаних з заміною сторони виконавчого провадження та приходить до висновку, що заява TOB «ФК «ПАРІС»про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 258-260, 263, 433 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПАРІС" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20 червня 2023 року.

Суддя: Д.Г. Костюков