Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3951/18 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 84 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/3951/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області, треті особи: Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Житомирській області, Товариство з додатковою відповідальністю «Коростенський щебзавод», про скасування акта проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У вересні 20218 року ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 , звернулась з даним позовом, в якому просила скасувати Акт проведення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався, за формою Н-5, складений Управлінням Держпраці у Житомирській області від 22.06.2018.

22 жовтня 2021 року у зв`язку із досягненням ОСОБА_1 повноліття, ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області його визнано позивачем по даній справі ( т.3 а.с.26).

В обґрунтування позову зазначено, що 07.02.2018 у Товаристві з додатковою відповідальністю «Коростенський щебзавод» (надалі ТДВ «Коростенський щебзавод», Товариство) стався груповий нещасний випадок зі смертельними наслідками. Під час випадку загинули слюсарі з ремонту автомобілів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Комісія зі спеціального розслідування Випадку, що приступила до роботи 07.02.2018, не дослідила технічний стан коліс та причину їх падіння на потерпілих (загиблих), не провела огляд місця події, не зробила його ескіз. Із зазначеними недоліками 13.03.2018 було складено Акт проведення спеціального розслідування Випадку.

З метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування, на виконання доручення Держпраці України від 08.05.2018 № 2248/3/9-38-18, наказом Управління Держпраці у Житомирській області від 08.06.2018 № 925/1 призначене повторне спеціальне розслідування Випадку для усунення недоліків першого розслідування. Однак, акт повторного спеціального розслідування Випадку за формою Н-5 від 22.06.2018 (далі - Акт) є копією Акта за формою Н-5 від 13.03.2018 попереднього розслідування, за винятком: зміни членів комісії та дати розслідування.

Комісія при повторному спеціальному розслідуванні випадку не усунула вказані Держпраці України недоліки попереднього розслідування та повторно не взяла їх до уваги і не відобразила в Акті.

Крім того, Інструкції з охорони праці №№ 3.13, 3.26 розроблені з порушенням п. 2.8 НПАОП 0.00-6.03- 93. Не встановлена наявність на підприємстві дозволу на технічні обслуговування, ремонт технологічних транспортних засобів. Всупереч п. 50 Порядку до матеріалів розслідування не включені копії інструктажів, протоколи з перевірки знань з охорони праці, ескіз місця Випадку.

Комісія на своєму засіданні 13.06.2018 вирішила долучити матеріали попереднього розслідування до матеріалів повторного розслідування (протокол від 13.06.2018, додаток № 7). Але Комісія не включила до матеріалів повторного розслідування копії важливих документів, що пояснюють обставини і причини Випадку: протоколів перевірки знань з охорони праці, інструктажів з охорони праці, протоколів опитування, пояснень свідків та причетних осіб, витяги з нормативно-правових актів з охорони праці, вимоги яких порушені. При цьому до матеріалів розслідування включила пояснювальну записку свідка ОСОБА_5 , який їм не являється, а також акт приймання металів, копію договору купівлі-продажу брухту металів. Комісія на своєму засіданні 21.06.2018 не дала можливості ОСОБА_2 висловити свої пропозиції, що стосуються Випадку.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим ухвалене з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема, судом порушені процесуальні вимоги щодо змісту рішення суду, передбачені п. п. 2, 3 ч.4 ст. 265 ЦПК України. У судовому рішенні не зазначені мотиви відхилення доказів і не наведена оцінка кожного аргументу щодо порушень Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом № 15 від 26.01.2001 Державного комітету України з нагляду за охороною праці, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 15.02.2005 № 231/10511.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до мотивів позовної заяви, які зазначені вище.

Представник Товариство з додатковою відповідальністю «Коростенський щебзавод» - адвокат Куцмида В.І. подав відзив на апеляційну скаргу, де зазначив, що підстави для скасування Акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку відсутні, тому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Барановський В.І. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити із тих підстав, які зазначені у скарзі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч.2 ст.372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як убачається із матеріалів справи та установлено судом ОСОБА_3 наказом ТДВ «Коростенський щебзавод» від 13.12.2017 був прийнятий на посаду слюсаря по ремонту автомобілів IV розряду автотранспортного цеху з 14.12.2017 з випробувальним терміном 1 місяць.

07 лютого 2018 року під час виконання ремонтних робіт автомобіля «а/с Белаз №1», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,у період робочого часу на ОСОБА_3 та слюсаря ОСОБА_4 впало колесо від цього автомобіля, внаслідок чого настала смерть останнього, а ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження і був доставлений до Коростенської міської лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер від спричинених травм.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999 року (з подальшими доповненнями та змінами) факт нещасного випадку на виробництві розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 затверджено «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» (далі Порядок), який був чинним на момент настання вказаного нещасного випадку. Процедура проведення такого розслідування зазначена у п. п. 36-56 Порядку.

Зокрема, пунктом 39 цього Порядку визначено, що спеціальне розслідування групового нещасного випадку, під час якого загинуло від двох до чотирьох осіб, проводиться спеціальною комісією, яка утворюється Держпраці або за дорученням його територіальним органом і до складу якої входять представники органів, зазначених в абзацах третьому - дев`ятому пункту 37 цього Порядку, за погодженням з такими органами.

Спеціальна комісія зобов`язана: 1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку; 2) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; 3) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 4) вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); 5) з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; 6) визначити, пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом; 7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 8) зустрітися з потерпілим (якщо це можливо) або членами його сім`ї чи уповноваженою особою, яка представляє його інтереси, щодо роз`яснення їх прав у зв`язку з настанням нещасного випадку ( пункт 42 Порядку).

Положеннями ст. 22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Судом встановлено, що за наслідками проведення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 07.02.2018 у ТДВ «Коростенський щебзавод», комісія, утворена наказом від 08.06.2018 № 925/1 Управління Держпраці у Житомирській області, склала Акт цього розслідування від 22.06.2018, Форма Н-5, який був затверджений 23.06.2018 начальником Управління Держпраці у Житомирській області.

Згідно копії вказаного Акту (т.1 а.с.13-16), нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом і береться на облік ТДВ «Коростенський щебзавод», на потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 складаються акти за формою Н-1. Особами, дії або бездіяльність яких призвела до настання нещасного випадку вказано:

- по п.4.2.1 причин нещасного випадку - слюсаря з ремонту автомобілів ТДВ «Коростенський щебзавод» ОСОБА_4 , який знімав задні здвоєні колеса а/с БелАЗ №1 без попереднього спуску повітря з обох шин, чим порушив вимоги Технологічної карти №6 та вимоги п.2.3 Інструкції з охорони праці №3.26 під час виконання шиномонтажних робіт.

- по п.4.2.2 причин настання нещасного випадку - слюсаря з ремонту автомобілів ТДВ «Коростенський щебзавод» ОСОБА_3 , який знімав задні здвоєні колеса а/с БелАЗ без попереднього спуску повітря з обох шин» чим порушив вимоги п.2.3 Інструкції з охорони праці №3.26 під час виконання шиномонтажних робіт.

- по п.4.2.3 причин настання нещасного випадку - механіка ТДВ «Коростенський щебзавод» ОСОБА_6 , який в недостатній мірі здійснював контроль за виконанням працівниками вимог Інструкцій з охорони праці, чим порушив вимоги п.1 розділу «Контроль» Службових обов`язків зазначених у Посадовій інструкції №3.43 Автомеханіка автотранспортного цеха.

- по п.4.2.4 причин настання нещасного випадку - начальника автотранспортного цеху ТДВ «Коростенськй щебзавод» ОСОБА_7 , який в недостатній мірі здійснював контроль за виконанням працівниками вимог інструкції з охорони праці, чим порушив вимоги п.1 розділу «Контроль» Службових обов`язків зазначених у Посадовій інструкції №3.44 начальника автотранспортного цеху;

- по п.4.2.5. причин настання нещасного випадку - головного механіка ТДВ «Коростенський щебзавод» ОСОБА_8 , який в неповній мірі забезпечив додержання правил і норм праці під час проведення ремонтних робіт, чим порушив вимоги п.2.15 Посадової інструкції головного механіка.

В даному документі зазначено, що висновки попередньої спеціальної комісії з розслідування даного нещасного випадку скасувати, акти за формою Н-5 та Н-1 №1 та №2 від 07.03.2018 року вважати недійсними.

Також наявна інформація про те, що відповідно до Договору №0112/2017 року купівлі - продажу брухту та відходів чорних металів від 01.12.2017, укладеного між ТДВ «Коростенський щебзавод» та ТОВ «Укрмет центр», пошкоджений колісний диск заднього колеса а/с БелАЗ №1, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок деформації якого стався нещасний випадок, був переданий разом з іншим металобрухтом на вторинну переробку, у зв`язку з чим проведення будь-яких експертиз неможливо по причині відсутності предмету дослідження.

Судом встановлено, що висновки комісії по даному нещасному випадку, викладені в акті форми Н-5, який складений у відповідності до вимог чинного законодавства України та встановленим обставинам нещасного випадку, були прийняті уповноваженою комісією та підписані усім її складом.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 до настання нещасного випадку проходив належний інструктаж щодо дотримання вимог Правил НПАОП 0.00-24-10, Правил пожежної безпеки, ПБЕ електроустановок, Інструкції стропальника, Інструкції з охорони праці, Правил з охорони праці під час експлуатації великовантажних автомобілів та інших технологічних транспортних засобів під час розробки рудних і нерудних копалин відкритим способом, НПАОГІ 0.00-1.72-14, що підтверджено протоколами № 33 від 26.12.2017, №34 від 28.12.2017 засідання комісії по перевірці знань з охорони праці по ТДВ «Коростенський щебзавод» та його підписами у відповідних протоколах і журналах.

Згідно Висновку експерта №1/3-51 від 04.03.2019 підписи в графах "Підпис особи, яку інструктують" навпроти прізвища ОСОБА_3 на лицевому боці аркушу №10 та на зворотньому боці аркушу №11 журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці ТДВ "Коростенський щебзавод", на зворотньому боці аркушу №31 та лицевому боці аркушу №3 журналу щомісячного інструктажу з охорони праці ТДВ "Коростенський щебзавод" виконані ОСОБА_3 ( т.1 а.с.190-196).

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Встановлено, що вимоги позовної заяви представника позивача ОСОБА_9 та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що Комісія, яка проводила спеціальне розслідування нещасного випадку не дотрималася процедури проведення розслідування, не долучила всіх необхідних документів, що підтверджують обставини і причини нещасного випадку передбачені Порядком, а також члени Комісії не надали ОСОБА_2 висловити свої пропозиції, що стосуються цього випадку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення у справі Проніна проти України).

У судовому засіданні встановлено, що в Акті проведення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 07.02.2018 у ТДВ «Коростенський щебзавод» дійсно відсутні відомості щодо внесених пропозицій ОСОБА_2 по ходу розслідування, як представником неповнолітнього ОСОБА_1 , що не може слугувати підставою для визнання незаконним і скасування Акту розслідування.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи та дослідженими копіями документів, які долучені до справи, спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення процедури проведення повторного спеціального розслідування та неправильність складеного Акту цього розслідування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що під час проведення комісією повторного спеціального розслідування нещасного випадку, який стався із ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , складання Акту розслідування та зазначення причин настання вказаної події, не встановлено таких порушень, які вплинули на права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України апеляційний суд визнає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не вбачається, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 22 червня 2023 року.