ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову зазначив, що він на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 04.02.2020 року має у власності автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

18 грудня 2020 року ним та відповідачем було підписано акт № 1 приймання-передачі транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, відповідно до якого відповідач, як виконавець, мав надати послуги з ремонту його автомобіля.

Згідно п.п. 2-14 Акту він передав, а ОСОБА_1 прийняв на відповідальне зберігання з метою надання послуг ремонту автомобіля марки CHEVROLET, модель AVEO, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 та НОМЕР_4 наступні матеріальні цінності:

- Автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , кількість 1, вартість 125 000.00 грн.;

-Бачок омивача, кількість 1, вартість 200.00 грн.;

-Важіль на ліве колесо, кількість 1, вартість 500.00 грн.;

-Лобове скло, кількість 1, вартість 600.00 грн.»

-Передні праві двері, кількість 1, вартість 2 500.00 грн.;

-Передні ліві двері, кількість 1, вартість 4 000.00 грн.;

-Скло передніх правих дверей, кількість 1, вартість 400.00 грн.;

-Капот, кількість 1, вартість 2 800.00 грн.;

-Електричне дзеркало на праві двері, кількість 1, вартість 900.00 грн.;

-Крило праве переднє, кількість 1, вартість 650.00 грн.;

-Крило ліве переднє, кількість 1, вартість 650.00 грн.;

-Передній бампер, кількість 1, вартість 1 100.00 грн.;

-Ліва передня фара, кількість 1, вартість 1 400.00 грн.;

-Кулак на ліве переднє колесо, кількість 1, вартість 700.00 грн.;

Разом 141 400.00 грн.

Перелічені матеріальні цінності були передані відповідачеві з метою надання послуг з ремонту, який включається, але не обмежується наступними роботами:

-Миття, огляд та зачистка кузова транспортного засобу, вартість 1 400.00 грн.;

-Витягування всіх вм`ятин та деформацій кузова, а також рехтування транспортного засобу, вартість 9 800.00 грн.;

-Шпаклювання кузова транспортного засобу, вартість 1 400.00 грн.;

-Демонтаж старих деталей та встановлення у транспортний засіб матеріальних цінностей, зазначений у п.п. 2-14, вартість 5 600.00 грн.;

- Ґрунтовка та фарбування у зелений колір всього кузова транспортного засобу після закінчення всіх інших вищевказаних робіт. Вартість 7 000.00 грн.

Разом 25 200.00 грн.

Матеріальні цінності були передані у робочому стані, без дефектів та недоліків.

Ремонт мав бути проведений у строк з 18.12.2020 року по 20.01.2021 року, що підтверджується п. 3 Акту.

Відповідно до п. 4 Акту загальна вартість ремонту складає 25 200.00 грн. Ним було сплачено першу частину вартості ремонту в сумі 8 400.00 грн., відповідачеві, в якості передплати. По закінченню строку ремонту та у разі відсутності зауважень він мав сплатити відповідачеві другу частину від загальної вартості ремонту.

Але після сливу строку, зазначеного в п. 3 Акту, відповідач не виконав, передбачених Актом робіт, а також не повернув передоплату та передані йому матеріальні цінності.

Він неодноразово звертався до відповідача з проханням завершити ремонт транспортного засобу або хоча б повернути кошти, що були сплачені ним у якості передплати, а також сам автомобіль та матеріальні цінності, що були передані ним згідно Акту. Натомість відповідач спочатку обіцяв, що всі ремонтні роботи будуть виконані, прохав надати йому трохи часу, але згодом взагалі перестав виходити з ним на зв`язок, не відповідав на мобільні дзвінки, повідомлення, всілякими способами намагається уникнути контакту з ним.

Згідно з п. 9 Акту зволікання в поверненні матеріальних цінностей вважатиметься незаконним та протиправним заволодінням виконавцем майном замовника.

На даний час місце знаходження транспортного засобу та його технічний стан йому невідомі. Транспортний засіб та передані матеріальні цінності на загальну сумі 141 400 грн., відповідач йому не повернув, що й стало підставою звернення до суду.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в загальній сумі 149 800.00 грн, з яких 125 000.00 грн - вартість автомобіля; 16 400.00 грн - вартість матеріальних цінностей та 8 400.00 грн - передплата за ремонт автомобіля та стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 , представник позивача, адвокат Галюк Роман Михайлович, до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в загальній сумі 149 800.00 (сто сорок дев`ять тисяч вісімсот) грн., з яких 125 000.00 грн. - вартість автомобіля; 16 400.00 грн. - вартість матеріальних цінностей та 8 400.00 грн.., передплата за ремонт автомобіля.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 1 498.00 (одну тисячу чотириста дев`яносто вісім) грн. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Зазначає, що позивач має можливість забрати свій автомобіль, але не бажає робити цього, намагаючись безпідставно отримати з нього грошові кошти.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 04.02.2020 року має у власності автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

18 грудня 2020 року позивачем та відповідачем було підписано акт № 1 приймання-передачі транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, відповідно до якого відповідач, як виконавець, мав надати послуги з ремонту автомобіля позивача, що підтверджується копією Акту.

Згідно п.п. 2-14 укладеного між сторонами Акту приймання-передачі позивач передав, а відповідач, ОСОБА_1 прийняв на відповідальне зберігання з метою надання послуг ремонту автомобіля марки CHEVROLET, модель AVEO, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 та НОМЕР_4 наступні матеріальні цінності:

- Автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , кількість 1 вартість 125 000.00 грн.;

- Бачок омивача, кількість 1, вартість 200.00 грн.;

- Важіль на ліве колесо, кількість 1, вартість 500.00 грн.;

- Лобове скло, кількість 1, вартість 600.00 грн.;

- Передні праві двері, кількість 1, вартість 2 500.00 грн.;

- Передні ліві двері, кількість 1, вартість 4 000.00 грн.;

- Скло передніх правих дверей, кількість 1, вартість 400.00 грн.;

- Капот, кількість 1, вартість 2 800.00 грн.;

- Електричне дзеркало на праві двері, кількість 1, вартість 900.00 грн.;

- Крило праве переднє, кількість 1, вартість 650.00 грн.;

- Крило ліве переднє, кількість 1, вартість 650.00 грн.;

- Передній бампер, кількість 1, вартість 1 100.00 грн.;

- Ліва передня фара, кількість 1, вартість 1 400.00 грн.;

- Кулак на ліве переднє колесо, кількість 1, вартість 700.00 грн.;

Разом 141 400.00 грн.

Перелічені матеріальні цінності були передані відповідачеві з метою надання послуг з ремонту, який включається, але не обмежується наступними роботами:

- Миття, огляд та зачистка кузова транспортного засобу, вартість 1 400.00 грн.;

- Витягування всіх вм`ятин та деформацій кузова, а також рехтування транспортного засобу, вартість 9 800.00 грн.;

- Шпаклювання кузова транспортного засобу, вартість 1 400.00 грн.;

- Демонтаж старих деталей та встановлення у транспортний засіб матеріальних цінностей, зазначений у п.п. 2-14, вартість 5 600.00 грн.;

- Ґрунтовка та фарбування у зелений колір всього кузова транспортного засобу після закінчення всіх інших вищевказаних робіт, вартість 7 000.00 грн.

Разом 25 200.00 грн.

Матеріальні цінності були передані у робочому стані, без дефектів та недоліків.

Ремонт мав бути проведений у строк з 18.12.2020 року по 20.01.2021 року, що підтверджується п. 3 Акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 4 Акту загальна вартість ремонту складає 25 200.00 грн. Позивачем було сплачено першу частину вартості ремонту в сумі 8 400.00 грн., відповідачеві, в якості передоплати. По закінченню строку ремонту та у разі відсутності зауважень позивач мав сплатити відповідачеві другу частину від загальної вартості ремонту.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позову.

Однак колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Тому, договір, укладання якого сторонами обговорювалося, є змішаним та містить ознаки договору послуг і договору підряду.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законо-давства. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

За змістом ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`я- зання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відпо-відальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог процесуального закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вирішуючи питання щодо доказів, суди повинні враховувати, що мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Як встановлено вище, належними у справі доказами підтверджується, що 18 грудня 2020 року позивачем та відповідачем було підписано акт № 1 приймання-передачі транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, відповідно до якого відповідач, як виконавець, мав надати послуги з ремонту автомобіля позивача, що підтверджується копією Акту.

Натомість, належних доказів на підтвердження доводів щодо відмови відповідача у поверненні транспортного засобу, матеріальних цінностей, що були передані ним згідно Акту матеріали справи не містять.

Позивач в позовній заяві стверджує, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням завершити ремонт транспортного засобу або хоча б повернути кошти, що були сплачені ним у якості передплати, а також сам автомобіль та матеріальні цінності, що були передані ним згідно Акту. Однак, матеріали справи не містять будь-яких належних доказів на підтвердження вказаного.

Крім того, п. 8 Акту № 1 приймання-передачі транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту передбачено, що повернення матеріальних цінностей відбувається у час та на станції технічного обслуговування (далі СТО) , вказаний у відповідному повідомленні від Замовника. Факт повернення матеріальних цінностей підтверджується Актом повернення матеріальних цінностей за підписом Виконавця та замовника - після огляду їх стану спеціалістами СТО. Якщо Виконавець відмовляється підписувати Акт повернення матеріальної цінності - про це робиться відповідна відмітка за підписом представника СТО та /або іншого свідка.

Однак, в матеріалах справи відсутній вказаний акт з вказаної відміткою.

Проаналізувавши наявні у справі докази на предмет їх відповідності ознакам належності, допустимості, достовірності та достатності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено відповідними доказами незаконне і протиправне заволодіння відповідачем матеріальних цінностей, так і факту протиправності дій відповідача та перешкод з боку відповідача повернути їх позивачу.

Що стосується стягнення коштів у розмірі 8 400.00 грн., яка сплачена позивачем відповідачу, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`я- зання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 4 Акту загальна вартість ремонту складає 25 200.00 грн. Позивачем було сплачено першу частину вартості ремонту в сумі 8 400.00 грн., відповідачеві, в якості передоплати. По закінченню строку ремонту та у разі відсутності зауважень позивач мав сплатити відповідачеві другу частину від загальної вартості ремонту.

Відповідач в апеляційній скарзі не заперечує того, що він не виконав зобов`язань з ремонту автомобіля у погоджений сторонами строк.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути передплату за ремонт автомобіля у розмірі 8 400 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення вартісті автомобіля та матеріальних цінностей скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог. Рішення суду в частині стягнення передплати за ремонт автомобіля у розмірі 8 400 грн слід залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору підлягає зміні, шляхом його зменшення з 1 498 грн до 84 грн.

Крім того, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, слід стягнути з позивача на користь апелянта судовий збір у розмірі

2121 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів за автомобіль у розмірі 125 000.00 грн та матеріальних цінностей у розмірі 16 400.00 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити.

Це ж рішення суду зміни в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , зменшивши його з 1 498 грн до 84 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2121 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: