Справа № 931/23/23
Провадження № 2/931/259/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,

за участю: секретаря - Проскуненкової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Позов мотивує тим, що 10 вересня 2021 року відповідач уклав із ТОВ «Мілоан» Договір про споживчий кредит № 3782924. Згідно п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору (30 днів з 10.09.2021 року), надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору (8000 грн), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п 1.4 договору термін (до 10.10.2021 року) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки/терміни, що визначені договором. ТОВ "Мілоан" надало відпвідачу кошти згідно умов договору в розмірі 8000 грн, шяхом переказу на його картковий рахунок. Строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 28 грудня 2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 28/12-2021-72, за яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 3782924 від 10.09.2021 року, що укладений між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 39520 грн., з яких: 8000 - заборгованість за тілом кредиту, 30000 - заборгованість за процентами, 1520 грн. - заборгованість з комісії. Станом на 05.12.2022 року загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить 58720 грн., з яких: 8000 - заборгованість за тілом кредиту, 30000 - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 19200 грн - заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості, 1520 грн. - заборгованість з комісії.

Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за договором про споживчий кредит № 3782924 від 10.09.2021 року в розмірі 58720 грн, а також судові витрати у розмірі 2481 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

Заочним рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 08.02.2023 року, ухваленим у зазначеній справі, позовні вимоги позивача ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал»: заборгованість за договором про споживчий кредит № 3782924 від 10 вересня 2021 року у розмірі 58720 (п`ятдесят вісім сімсот двадцять) гривень; 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. судового збору та 9000 (дев`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 13.09.2023 року задоволено заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Замінено вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» при виконанні рішення Локачинського районного суду Волинської області від 08.02.2023 року по справі № 931/23/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за договором про споживчий кредит № 3782924 від 10 вересня 2021 року в розмірі 58720 грн.

18 листопада 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Локачинского районного суду Волинської області із заявою про перегляд заочного рішення цього ж суду від 08.02.2023 року у справі за позовом ТОВ "Вердикт Капітал" до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року було залучено до участі у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі № 931/23/23 за позовом ТОВ "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості правонаступника позивача ТОВ "Вердикт Капітал" - TOB "Дебт Форс"

Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 04.12.2023 року заочне рішення від 08.02.2023 року у даній справі було скасоване та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 11:00 20.12.2023 року.

14.12.2023 року представник відповідача через систему "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву, в якому позов заперечує з таких підстав. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав позичальникові кредит у розмірі 8000 грн. на 30 днів строком до 10 жовтня 2021 року. Згідно п.1.5.2 кредитного договору № 3782924 від 10 вересня 2021 року передбачено, що проценти за користування кредитом: 6000 грн, які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. З відомості про щоденні нарахування та погашення до кредитного Договору № 3782924 вбачається, нарахування відсотків у розмірі 6000, які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом, що становить 200 грн. в день, а за стандартною процентною ставкою за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.5.2., 1.6, п.2.3.1.2 Договору), становить 400 грн. в день. Комісія за надання кредиту нараховується одноразово згідно п. 1.5.1 Договору в розмірі 1520 грн. При цьому, як вбачається з договору сторони погодили, що строк кредиту 30 днів, термін повернення кредиту та сплати комісії 10 жовтня 2021 року. Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору про споживчий кредит від 10.09.2021), проценти за користування кредитом до 10.10.2021 становлять 6000 грн. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору. Таким чином, договором № 3782924 від 10 вересня 2021 року визначено розмір процентів за користування кредитом в розмірі 6000 грн. Правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам за інший період, відповідно до п. 1.6, 2.3.1.2 договору, відсутні. Позивачем не надано доказів, що строк кредитування відповідача за договором про споживчий кредит №3782924 від 10 вересня 2021 року був пролонгований кредитодавцем відповідно до п. 2.3.1.1., 2.3.1.2 договору. Після закінчення строку кредитування 10.10.2021 року, відповідач не вчиняв жодних дій, які б свідчили про пролонгацію строку кредитування. Також не було надано оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією) (п. 4.2 договору), тому строк кредитування становив 30 днів, а саме: з 10 вересня 2021 року по 10 жовтня 2021 року. Таким чином, правових підстав для нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування, тобто після 10.10.2021р. у кредитодавця немає. Вважає, що комісія за надання кредиту в розмірі 1520 грн. не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь кредитора та є нікчемною умовою договору, а тому така вимога по сплаті заборгованості з комісії є безпідставною. Зазначає, що визначений договором про споживчий кредит № 3782924 від 10.09.2021р., розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, у розмірі 2,5 % (п.1.5.2 Договору), реальна річна процентна ставка 317,286 %, що у даній справі становить 49200 грн.- заборгованість за такими відсотками, що не є співрозмірним сумі кредиту 8000 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, вважає, що наявні підстави для зменшення розміру судових витрат, які позивач просить стягнути з відповідача, оскільки: ціна позову 58720 грн. та витрати на правову допомогу 9000грн., не є пропорційними до ціни позову; справа є нескладною, адже спір виник щодо виконання зобов`язання за одним договором; розрахунок заборгованості здійснюється позивачем, як кредитором в автоматичному порядку, а не адвокатом, що не потребує багато часу для підготовки позову; справа не потребує збирання адвокатом доказів, як наслідок витрати часу. В задоволенні позову просить відмовити (а.с. 199-212).

Представник позивача ТОВ "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 191).

Представник првонаступника позивача ТОВ "Дебт Форс" в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 190), подав суду заяву про розгляд справи без участі представника товариства (а.с. 194).

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 20.12.2023 року на електронну адресу суду представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача. Зазначив, що відповідач позов не визнає, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 214).

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у справі в їх сукупності, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Мілоан» Договір про споживчий кредит № 3782924 , який підписано електронним підписом позичальника та за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 8000 грн, зі сплатою процентів в розмірі 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком кредитування 30 днів, до 10 жовтня 2021 року (а.с.8-14).

Відповідно до п. 1.2. Договору загальний розмір кредиту становить 8000 грн.

Згідно з п. 1.3. Договору кредит надається строком на 30 днів з 10.09.2021 (строк кредитування).

Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 10.10.2021 р.

У п. 1.5.1 Договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 1520 грн, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом становлять 6000 грн і нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно з п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1. договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).

Відповідно до п. 6.3. Договору, приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (а.с.8-16).

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 8 000 грн.

Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"), що підтверджується довідкою про ідентифікацію, якою підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав згоду на укладення договору №3782924 від 10.09.2021 року одноразовим ідентифікатором V39778 (а.с.79-80).

Згідно Довідки № 1484/16-02 від 16.02.2022 року, з рахунка Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» 10.09.2021 року було перераховано кошти ОСОБА_1 на його картковий рахунок в сумі 8000 грн за договором № 3782924 (а.с.22).

28 грудня 2021 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 28/12-2021-72 за яким, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами, які перелічені у Реєстрі прав вимоги (Додаток №1), строк виконання зобов`язань за якою настав (а.с.26-35).

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 28/12-2021-72 від 28.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39520 грн., з яких: 8000 - заборгованість за тілом кредиту, 30000 - заборгованість за процентами, 1520 грн. - заборгованість з комісії (а.с. 36-40).

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Вердикт Капітал" за договором про споживчий кредит № 3782924 від 10.09.2021 року вбачається, що станом на 05.12.2022 року загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить 58720 грн., з яких: 8000 - заборгованість за тілом кредиту, 30000 - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 19200 грн - заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості, 1520 грн. - заборгованість з комісії (а.с. 25).

09.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" та TOB "Кампсіс Фінанс" було укладено Договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило TOB "Кампсіс Фінанс", а TOB "Кампсіс Фінанс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 3782924.

12.05.2023 року між TOB "Кампсіс Фінанс" та TOB "Дебт Форс" було укладено Договір № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого TOB "Кампсіс Фінанс" відступило TOB "Дебт Форс", а TOB "Дебт Форс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 3782924 (а.с. 102-111).

Таким чином, ТОВ «Дебт Форс» стало новим кредитором у правовідносинах, які виникли між ТОВ «Вердикт Капітал», як кредитором, та ОСОБА_1 , як боржником, за Договором кредиту № 3782924 від 10.09.2021 року.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та відповідні їм норми права, суд дійшов висновку, що між відповідачем та ТОВ "Мілоан" було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальникові кредит у розмірі 8000 грн. на 30 днів строком до 10 жовтня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 6000 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та комісії за надання кредиту в розмірі 1520 грн, яка сплачуєтся одноразово.

ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за кредитним договором виконало, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, суму боргу та нараховані відсотки, суму комісії не повернув.

Таким чином, право позивача на отримання визначених кредитним договором платежів, які погоджені відповідачем, а саме повернення тіла кредиту (п. 1.2 договору), сплату процентів (п. 1.5.2. договору) та комісії (п. 1.5.1.) було порушено відповідачем.

При цьому, укладеним договором не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 30 днів.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, договором визначено розмір процентів за користування кредитом в розмірі 6000 грн (п. 1.5.2), а тому суд приходить до висновку, що саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення процентів в іншій частині, суд вважає такі вимоги безпідставними, з огляду на таке.

У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Оскільки кредитним договором термін повернення кредиту визначено 10 жовтня 2021 року, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 11 жовтня 2021 року по 13 лютого 2022 року відповідно до п. 1.6, 2.3.1.2 договору відсутні.

Позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування відповідача за договором про споживчий кредит № 3782924 від 10.09.2021 року був пролонгований кредитодавцем відповідно до п. 2.3.1.2 договору, також не було надано оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією) (п. 4.2 договору), тому строк кредитування становив 30 днів.

У справі відсутні докази виконання кредитором умов п.4.2 договору, пов`язаного з пролонгацією договору, направлення відповідної вимоги боржнику, оскільки згідно вимог даного пункту кредитного договору обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця, що з урахуванням змісту договору виключає підстави до стягнення відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору.

За таких обставин,суд приходить до висновку, що правових підстав для нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування у кредитодавця не було.

А тому у задоволенні вимог про стягнення процентів за кредитним договором, нарахованих після 10.10.2021 року, слід відмовити.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача в користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 3782924 від 10.09.2021 в сумі 15520 грн, з яких: 8000 - заборгованість за тілом кредиту, 6000 - заборгованість за процентами, 1520 грн. - заборгованість з комісії.

Щодо судових витрат.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково (на 26 %), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 645 грн. (26%)

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то судом встановлено наступне.

Позивачем у позовній заяві було зазначено, що витрати позивача на правничу допомогу становлять 9000 грн, просить їх стягнути з відповідача на користь позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правничу допомогу надано виписку з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, згідно якого керівником ТОВ "Вердикт Капітал" та особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності є Іжаковський О.В. (а.с. 54-55), Договір про надання правової допомоги № 07-10/2022 від 07.10.2022 року, укладений між ТОВ "Вердикт Капітал" та АО "Лігал Ассістанс", Витяг з прайсу послуг, платіжне доручення № 343550030, заявка про надання юридичної допомоги № 207, Витяг з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 року (а.с.56-65).

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що витрати на правову допомогу, які просить стягнути позивач, є необгрунтованими та завищеними, та підлягають зменшенню, оскільки: ціна позову 58720 грн. та витрати на правову допомогу 9000грн., не є пропорційними до ціни позову; справа є нескладною, адже спір виник щодо виконання зобов`язання за одним договором; розрахунок заборгованості здійснюється позивачем, як кредитором в автоматичному порядку, а не адвокатом, що не потребує багато часу для підготовки позову; справа не потребує збирання адвокатом доказів, як наслідок витрати часу. Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи з наведеного, враховуючи складність справи (є малозначною), ціну позову, обсяг наданих послуг (надання консультації та складення позовної заяви), вимоги співмірності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про зменшення суми витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення, заявлену до стягнення позивачем суму витрат на правничу допомогу слід зменшити до 6000 грн.

Отже, оскільки позов задоволено частково (на 26 %), з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1560 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 141, 258, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 638, 639, 1048, 1054, 1077, 1079, 1082 Цивільного Кодексу України, , суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, адреса місцезнаходження: 02121, місто Київ, Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2А, Офіс 602), заборгованість за договором про споживчий кредит № 3782924 від 10 вересня 2021 року у розмірі 15520 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять) гривень, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6000 - заборгованість за процентами, 1520 грн. - заборгованість з комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, адреса місцезнаходження: 02121, місто Київ, Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2А, Офіс 602), 645 (шістсот сорок п`ять) гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, адреса місцезнаходження: 02121, місто Київ, Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2А, Офіс 602), 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.12.2023 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", адреса місцезнаходження: 02121, місто Київ, Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2А, Офіс 602, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна