Провадження № 2/756/1803/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Любін А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Садихова Людмила Сергіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з позовом до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною сестрою та спадкоємицею померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 в період з 1996 року по 2016 року проживав цивільним шлюбом, вів спільне господарство, мав спільний бюджет з ОСОБА_3 , яка була його сусідкою та проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

20.12.2016 ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. з заявою про відкриття спадщини

Приватний нотаріус запропонувала звернутись ОСОБА_2 до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , однак ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2017 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю понад п`ять років, а саме з квітня 1996 року по липень 2016 року залишено без розгляду у зв`язку із тим, що із заяви вбачається спір про право щодо права спадкування заявника на майно померлої.

Після цього ОСОБА_2 захворів, перебував в тяжкому стані та потребував постійного догляду та допомоги. Догляд за ним здійснювала заявниця у своєму будинку в с. Хлепча Васильківського району Київської області. Він постійно перебував у ліжку, не міг нічого практично говорити та самостійно пересуватись, але перебував у свідомості, все розумів та усвідомлював усі свої дії.

10.04.2017 року за його бажанням було складено заповіт, згідно з яким ОСОБА_2 усе своє майно заповів своїй сестрі ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , його сестра ОСОБА_1 прийняла спадщину.

Таким чином, ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом всього майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за ОСОБА_2 право на спадкування за законом в четверту чергу після смерті ОСОБА_3 , визнати за ОСОБА_1 право на спадкування майна ОСОБА_3 в порядку спадкової трансмісії та визнати за позивачем право власності на майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача та третіх осіб.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дослідивши матеріали справи, суд вважає правильним заявлені вимоги задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту від 10.04.2017 посвідченого приватним нотаріусом Васильківського району нотаріального округу Київської області Біланюк М.С. все своє майно, що належатиме йому на день смерті заповів позивачці (а.с.13).

Після смерті брата ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву.

ОСОБА_2 в період з 1996 року по 2016 року проживав цивільним шлюбом, вів спільне господарство, мав спільний бюджет з ОСОБА_3 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (а.с. 19).

Згідно спадкової справи № 20/2016 від 20.12.2016 щодо майна померлої ОСОБА_3 , заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1997 року.

Після смерті ОСОБА_3 її цивільний чоловік та брат позивачки - ОСОБА_2 20 грудня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. з заявою про відкриття спадщини.

Приватний нотаріус запропонувала звернутись ОСОБА_2 до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 .

У судовому порядку факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлений не був, у зв`язку з хворобою ОСОБА_2 та його смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , підтверджується наступним.

Відповідно до довіреності №716852094 ОСОБА_3 надала право ОСОБА_2 повного розпорядження рахунком № НОМЕР_1 від 18.12.2013 року у ПАТ «Приватбанк» з правом за неї розписуватись та виконувати усі дії та формальності, пов`язані з даним дорученням. Довіреність видана без права передоручення та дійсна до моменту її відміни, на момент смерті ОСОБА_3 довіреність була дійсна (а.с. 61).

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті ОСОБА_3 , ці документи були видані ОСОБА_2 , який здійснив її поховання, що підтверджується копіями актів, товарним чеком та накладною (а.с. 24, 62).

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 в якості свідка, пояснила, що її брат ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживали спільно близько 20 років, вели спільний бюджет, купували разом меблі, робили ремонт в квартирі, відпочивали разом. Познайомилися в 90-х роках, на той час брат вже був розлучений. Спочатку, вони проживали в квартирі брата, а квартиру ОСОБА_3 здавали, потім жили в окремих квартирах. Сестра опікувалася ними. В ОСОБА_2 було три інсульти, після другого інсульту ОСОБА_1 забрала брата до себе.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що проживає поряд з ОСОБА_1 , части заходить в гості. З початку 2000-х років ОСОБА_2 і ОСОБА_3 разом приїжджали до сестри. Коли ОСОБА_2 після перенесених інсультів був лежачим хворим, його до себе забрала сестра та доглядала.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що є сусідкою позивачки, та підтвердила, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 разом проживали чимало років.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . З ОСОБА_2 і ОСОБА_3 була знайома більше 20 років, оскільки сусіди по квартирі. Проживали однією сім`єю, була дуже хороша сім`я. Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 захворів та сестра доглядала за ним до його смерті.

Відповідно до положень п. 16 Постанови № 5 від 31.03.1995 року із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 22 квітня 2020 року у справі №200/14136/17, щодо встановлення факту проживання однією сім`єю з метою спадкування за законом, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 21 січня 2020 року справа №396/2046/18, щодо строку, у який спадкоємець, що прийняв спадщину може зареєструвати своє право власності. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини, відповідно до ст. 1270 ЦК України, встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та свідків, суд вважає, що ОСОБА_1 доведено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , понад п`ять років до відкриття спадщини після смерті останньої. Заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи від 20.12.2016 року № 20/2016 заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садиховою Л,С. щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявою від 20.12.2016 року ОСОБА_2 прийняв спадщину. Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 матеріали спадкової справи не містять.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 оскільки звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, підстав для спадкової трансмісії його спадкоємицею ОСОБА_1 суд не вбачає. Не оформлення ним спадкових прав є підставою для переходу цього права до його спадкоємиці.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд вважає, що вимоги про визнання права власності позивачем заявлені передчасно.

В зв`язку з вищезазначеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Садихова Людмила Сергіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 не менше п`яти років до 26.07.2016 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.06.2023.

Суддя: А.М. Майбоженко