Cправа №549/371/23
Провадження№2/549/117/23

РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2023 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судового засідання Кривчун Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтувано тим, що 16.01.1988 він зареєстрував шлюб з відповідачем.

За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей, які на час подання заяви є повнолітніми.

Протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Стосунки зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, тривалий час живуть кожен окремим життям та своїми інтересами. Сім`я фактично припинила своє існування.

Примирення та збереження сім`ї вважає неможливим і таким, що суперечить його інтересам.

Посилаючись на ці обставини, прохав шлюб розірвати.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.1 зворотній бік).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її у часті, позивні вимоги визнає (а.с.12).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки позивач подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажає, виходячи із законодавчо закріпленого принципу неможливості примушення чоловіка чи дружини до збереження шлюбу, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, наполягання сторін на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило їх інтересам та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка.

Після розірвання шлюбу відповідачу за її заявою залишити шлюбне прізвище, що відповідає положенням ч.1 ст.113 СК України.

Згідно з ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивач є особою з інвалідністю II групи і від сплати судового збору звільненний, відповідач позов до початку розгляду справи по суті визнала повністю, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24,105,110,112-113 СК України, ст.ст.263-265 ЦПК України суд,

ухвалив:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

2.Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), зареєстрований 16 січня 1988 року Гільцівською сільрадою Чорнухинського району Полтавської області, актовий запис №01.

3.Визначити прізвище дружини після розірвання шлюбу - « ОСОБА_3 ».

4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Крєпкий