Справа № 485/1569/23
Провадження №2/485/464/23
Рішення

іменем України

20 грудня 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 грудня 1992 року у Горохівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності спільних інтересів, наявних різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть, хоча і проживають разом. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка згідно поданої письмової заяви просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 " та не стягувати з відповідача понесені судові витрати.

Відповідач також подав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов визнає.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 12 грудня 1992 року Горохівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 15. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_6 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 12 грудня 1992 року (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5).

Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України, позивачка має право відновити дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

На вимогу позивачки суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 12 грудня 1992 року Горохівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 15 - розірвати.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 20 грудня 2023 року.

Суддя О. В. Соловйов