Справа № 214/3749/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

19 червня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь та на своє утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, до закінчення нею навчання, посилаючись на відсутність добровільної допомоги зі сторони відповідача та його обов`язок по її утриманню на період навчання.

Ухвалою суду від 30 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвала надсилалась судом на електронну адресу, вказану позивачем у тексті позовної заяви, згідно довідки про доставку електронного листа, документ доставлено до електронної скриньки позивача 30.05.2023 о 16-42 годині.

Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2023 року у cправі № 904/272/22 зазначив, що застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи; лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності; надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами; такі дії мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи.

Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом; це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них;

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно; тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення, а тому самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними;

У наведених висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 22.11.2022 у справі 29/5005/6325/2011 (904/7806/21), від 20.01.2023 у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 20.04.2023 у справі № 920/367/17.

Крім викладеного Суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989);

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів;

У даній справі, що розглядається, позивач ОСОБА_1 подала неналежно оформлену позовну заяву, яку суд ухвалою від 30.05.2023 залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків, які, однак, станом на 19.06.2023 позивач не усунув.

Враховуючи, що позовна заява була подана ОСОБА_1 , тому остання була безумовно обізнана про свою ініціативу звернення до суду, а відтак мала проявити зацікавленість у розгляді свого позову.

Крім того позивач безпосередньо зазначила у позовній заяві у власних реквізитах електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже, повідомивши суду, як один із своїх засобів зв`язку електронну пошту, позивач мала вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їй судового провадження та долю її власної позовної заяви, та мала усвідомлювати, що суд може комунікувати з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації .

Суд ураховує, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2023 року у cправі № 904/272/22).

При цьому при надсиланні листів на електронну пошту у відправника є можливість запросити сповіщення про доставку (що фактично є отриманням листа) та про прочитання такого листа, складання довідки про факт надсилання, тощо (постанова Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 920/367/17).

Згідно частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем зазначені в ухвалі суду недоліки у встановлений строк не усунуто, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 повернути позивачу роз`яснивши, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

постановив:

повернути позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 червня 2023 року.

Суддя С.І. Сіденко