ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/437/23

Головуючий у першій інстанції Гагаріна Т. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/985/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

секретар: Шапко В.М.

Сторони:

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне Управління Національної поліції в Харківській області.

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Головне Управління Національної поліції в Харківській області.

Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 травня 2023 року, повний текст складений 17 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ГУНП в Харківській області, в якому просила скасувати наказ № 171 о/с від 27.03.2022 про звільнення її з роботи за прогул без поважних причин, поновити її на роботі на посаді прибиральниці службових приміщень відділення поліції № 1 Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області з дати звільнення; стягнути з ГУНП в Харківській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.03.2022 по день розгляду справи в суді, а також витрати за правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі наказу №57 о/с від 07.11.2015 вона була прийнята на роботу прибиральницею службових приміщень Первомайського відділення (м. Первомайськ) Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області (на час звільнення назву змінено на відділення поліції №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

На підставі наказу №171 о/с від 27.03.2023 позивачка була звільнена з роботи за прогул без поважної причини.

Зазначає, що 24.02.2022 року вона прийшла на роботу, загуділа сирена, вона втратила свідомість. В подальшому з роботи її забрав чоловік, і вони разом поїхали за дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її матері в смт. Савинці Ізюмського району Харківської області. 25.02.2022 року навколо села почалися вибухи, їздили російські танки, з села нікого не випускали, вона разом з чоловіком та донькою потрапили під окупацію. 06.04.2022 року вони виїхали з села. 07.04.2022 прибувши на роботу, їй повідомили, що вона звільнена, проте з наказом про звільнення її не ознайомлювали.

В подальшому вона з дітьми виїхала в с. Бакланово Ніжинського району і зареєструвалась там як внутрішньо переміщена особа. В кінці жовтня 2022 року вона повернулась в м. Первомайськ Харківської області.

01.12.2022 року вона написала заяву на ім`я начальника ГУНП в Харківській області з проханням змінити формулювання звільнення із «звільнення за прогул без поважної причини» на «звільнення за власним бажанням», оскільки на період звільнення вона знаходилась в окупації і не могла з`явитись на роботу з поважної причини. На дане звернення відповіді не отримала. В телефонному режимі їй порекомендували звернутися до суду. 05.01.2023 її адвокат отримала відповідь на запит, та пропозицію отримати трудову книжку. Вважає своє звільнення за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП безпідставним, оскільки на час звільнення вона перебувала в окупації в смт. Савинці Ізюмського району Харківської області.

Наказ про звільнення її адвокату принесли нарочно 05 січня 2023 року.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 травня 2023 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ГУНП в Харківській області просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці без поважних причин з 01.03.2022 року по 27.03.2022 року, тому з боку відповідача відсутні порушення норм КЗпП України при звільненні позивачки з роботи, а посилання позивачки на відсутність її на робочому місці, що була зумовлена поважними причинами, є безпідставними, інших аргументів вона не навела.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що судом першої інстанції не правильно розраховано середній заробіток за час вимушеного прогулу, оскільки кількість робочих днів за період з 28.03.2022 по 12.05.2023 складає 295, а при середньоденному заробітку 333,33 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу має складати 98332,35 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Наказом ГУНП в Харківській області від 07.11.2015 №57 о/с ОСОБА_3 з 07.11.2015р. прийнято прибиральником службових приміщень Первомайського відділення поліції (м.Первомайський) Зміївського відділу поліції (м.Зміїв) Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с. 4).

Згідно довідки про доходи, виданої ГУНП в Харківській області, за останні два місяці ОСОБА_1 нарахована заробітна плата в розмірі 13000,04 грн, з кількістю робочих днів згідно графіка роботи 39 днів; розмір середньоденної заробітної плати становить 333 грн. 33 коп. (а.с. 6).

Наказом ГУНП в Харківській області №171 о/с від 27.03.2022 ОСОБА_1 звільнено за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин) (а.с. 5).

24.02.2022 року російська федерація здійснила збройну агресію проти України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64 на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб запроваджено воєнний стан, який Указами Президента України неодноразово продовжено.

Встановлено, що 25.02.2022 року ОСОБА_1 до виконання своїх трудових обов`язків не приступила.

З рапорту заступника начальника з ПД ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Р.Шеліхова вбачається, що прибиральник службових приміщень ВП №1 Лозівського РВП з 01.03.2022 не виходить на роботу та ухиляється від виконання своїх службових обов`язків, а саме 01.03.2022 року з невідомих причин остання виїхала до с.Савинці Ізюмського району Харківської області. 26.03.2022 року ним особисто було зроблено телефонний дзвінок ОСОБА_1 , в ході якого остання повідомила, що повертатися до місця несення служби не збирається, оскільки не має намірів евакуйовуватися (а.с.89).

Згідно акту про відсутність на робочому місці та ухилення від виконання обов`язків прибиральника службових приміщень ОСОБА_1 у відділенні поліції №1 Лозівського РВП ГУНП в Чернігівській області №987/119/88/01-12-2022 від 26.03.2022 та рапорту від 26.03.2022 вбачається, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці з 01.03.2022 по 26.03.2022 (а.с. 90-91).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в том числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64 на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб запроваджено воєнний стан, який Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 продовжено, зокрема й станом на дату ухвалення даного рішення.

Загальновідомим є факт повномасштабного вторгнення військових формувань російської федерації на територію України, зокрема Харківську область, починаючи із 24 лютого 2022 року. Відомим ще є те, що Харківська область межує із російською федерацією.

Згідно статті 3 Конституції України людини, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність позивачки на роботі була зумовлена поважною причиною, оскільки була направлена на зберігання життя і здоров`я як позивачки, так і її дітей, а тому ознак прогулу не містить; на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 98 999 грн.

Апеляційний суд частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір середньоденного заробітку позивачки становить 333 грн. 33 коп. Позивачка звільнена 27.03.22 року, а тому за період вимушеного прогулу з 28.03.22 року по 12.05.23 року розмір середнього заробітку становить 98 332.35 грн. ( 333.33 грн. Х 295 робочих днів).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці без поважних причин з 01.03.2022 року по 27.03.2022 року, тому з боку відповідача відсутні порушення норм КЗпП України при звільненні позивачки з роботи, а посилання позивачки на відсутність її на робочому місці, що була зумовлена поважними причинами, є безпідставними, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи спростовуються загальновідомим фактом військової агресії російської федерації проти України та повномасштабним вторгненням країни-агресора.

Керуюсь ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 травня 2023 року в частині стягнення з Головного Управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 98 999 грн.- змінити, зменшивши суму стягнення до 98 332 грн. 35 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Головуюча: Судді: