ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Суми

Справа №589/314/23

Номер провадження 22-ц/816/771/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»,

треті особи - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»

на рішення Шосткинського районного суду Сумської області від 06 березня 2023 року, в складі судді Євдокимової О.П, ухвалене у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

19 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Свої вимоги мотивував тим, що йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 10158 грн 62 коп на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В.

У рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат ВП, додаткових витрат ВП, з нього в примусовому порядку на рахунок приватного виконавця Клименка Р.В. Комунальним закладом СОР «Шосткинський фаховий медичний коледж», де він був працевлаштований, було перераховано 2015 грн 86 коп, а також на рахунок ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» стягнуто 10158 грн 62 коп в рахунок погашення заборгованості.

Вважав, що цей виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням чинного законодавства, без підтвердження безспірності вимоги кредитора, а тому просив суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №13516 від 15 травня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 10158 грн 62 коп;

- стягнути з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 12174 грн 48 коп безпідставно набутих коштів за виконавчим написом № 13516 від 15 травня 2020 року, а також 3% річних у сумі 562 грн 36 коп та інфляційні витрати у сумі 3769 грн 25 коп, а всього 16506 грн 09 коп;

- стягнути з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 1073 грн 60 коп судового збору та 9000 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Рішенням Шосткинського районного суду Сумської області від 06 березня 2023 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 13516, виданий 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 10158 грн 62 коп.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 12174,48 грн, як безпідставно стягнуті кошти з доходу ОСОБА_1 , три відсотки річних - 562,36 грн, 3769,25 грн інфляційних витрат, всього 16506,09 грн.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 1073 грн 60 коп в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 9000 грн витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати в частині стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» коштів у розмірі 2015 грн 86 коп, 3% річних у сумі 562 грн 36 коп та інфляційних витрат у сумі 3769 грн 25 коп, та відмовити в задоволенні цих позовних вимог, а також у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач визнає факт отримання коштів за виконавчим провадженням у розмірі 10158 грн 62 коп та згідно з рішенням не заперечує проти повернення цієї суми.

Заперечуючи проти стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» винагороди приватного виконавця, вказує про неотримання товариством коштів у сумі 2015 грн 86 коп та, відповідно, відсутність підстав для стягнення такої суми з відповідача у порядку ст. 1212 ЦК України. Зазначає, що вказані кошти є винагородою приватного виконавця, що визначається Законом України «Про виконавче провадження», є витратами виконавчого провадження і не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні ст. 1212 ЦК України.

Не погоджується з рішенням суду про задоволення вимог про стягнення 3% річних у сумі 562 грн 36 коп та інфляційних витрат у сумі 3769 грн 25 коп у порядку ст. 625 ЦК України за період 29 червня 2021 року по дату останнього відрахування коштів з позивача, оскільки безпідставне користування відповідачем грошовими коштами починається з дня набрання законної сили рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 березня 2023 року у справі № 589/314/23, так як відпала підстава у зв`язку з визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказує про недоведеність понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі - 9000 грн, невідповідність наданого на підтвердження таких витрат акта приймання-передачі грошових коштів вимогам до документів, що підтверджують здійснення грошових операцій. Вважає таку суму витрат на правничу допомогу завищеною, нерозумною, необґрунтованою, неспівмірною із розміром заявлених позовних вимог.

Рішення суду в частині задовольняння позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» коштів у розмірі 10158 грн 62 коп не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Солдаткін О.С., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначає, що винуватцем та ініціатором стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 є саме ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», тому усі збитки, яких зазнав позивач правильно стягнуті з відповідача, як винуватця. Вважає, що задоволення первинної позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тягне за собою наслідки у вигляді нарахування 3% річних та інфляційних витрат з моменту неправомірного стягнення коштів з особи.

Вказує про доведення належними доказами розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, оплата якої є внутрішніми питаннями взаємовідносин адвоката з клієнтом, у які не мають права втручатися ні суд, ні учасники провадження.

Заявляє клопотання про стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та користь ОСОБА_1 7000 грн за підготовку адвокатом відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Учасники справи повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №13516 , про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10158,62 грн (а.с. 25).

03 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» боргу у розмірі 10158,62 грн та винагороди приватного виконавця у розмірі 1015,86 грн (а.с. 20-21).

У цей же день, 03 липня 2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, яка склала 1015,86 грн та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, мінімальні витрати склали 300 грн (а.с. 27-28, 29-30).

10 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну пату, пенсію, стипендію ті інші доходи боржника (а.с. 31-32).

15 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 700 грн (а.с. 33-34).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. від 15 липня 2021 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 13516, виданого 15 травня 2020 року, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із сплатою боржником заборгованості по даному виконавчому провадженню (а.с. 36).

Рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції мотивував тим, що на момент вчинення приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виконавчого напису, реєстровий № 13516 від 15 травня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 10158 грн 62 коп, існували підстави, які викликають сумніви щодо безспірності розміру заборгованості позивача перед відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» безпідставно отриманих коштів у сумі 12174 грн 48 коп, суд першої інстанції виходив з того, що кошти, набуті ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» за виконавчим написом нотаріуса, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, у сумі 10158 грн 62 коп та стягнута винагорода приватного виконавця в розмірі 2015 грн 86 коп, набуті відповідачем без достатньої правової підстави, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на його користь утриманих із заробітної плати коштів у сумі 12174 грн 48 коп.

При цьому, суд першої інстанції також дійшов висновку, що з 29 червня 2021 року (дата останнього зарахування частини заборгованості) відповідач безпідставно користувався стягнутими коштами сумі 12174 грн 48 коп, що є простроченням грошового зобов`язання і згідно з ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення 3% річних у розмірі 562,36 грн та інфляційних збитків у розмірі 3769,25 грн.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Отже, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

У даному випадку, правовою підставою набуття коштів ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» став спірний виконавчий напис нотаріуса № 13516 від 15 травня 2020 року, який виконанню не підлягає згідно з рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт отримання відповідачем грошових коштів та їх розмір в рахунок погашення кредитної заборгованості в порядку здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого напису № 13516 від 15 травня 2020 року підтверджується листом-повідомленням ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» про зарахування на рахунок товариства грошових коштів у сумі 10158,62 грн (а.с. 40).

Із відповіді приватного виконавця Клименка Р.В. від 10 січня 2023 року № 85 вбачається, що в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 від КЗ СОР «Шосткинський фаховий медичний коледж» було надходження грошових коштів у розмірі 2015,86 грн (а.с. 39).

Згідно із ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Угодою між приватним виконавцем та стягувачем може бути передбачено додаткове авансування витрат виконавчого провадження та додаткова винагорода приватного виконавця.

За положеннями ст. 32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець для здійснення діяльності зобов`язаний відкрити в державному банку окремі рахунки для: 1) обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам; 2) зарахування коштів виконавчого провадження; 3) зарахування винагороди.

Однак, вказане не було враховано судом першої інстанції та зроблено помилковий висновок про безпідставне набуття ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» грошових коштів у більшій сумі - 12174 грн 48 коп, ніж фактично зарахована на рахунок відповідача - 10158,62 грн, стягнутих у порядку примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 13516 від 15 травня 2020 року, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню.

Із викладеного вище вбачається, що набувачем коштів виконавчого провадження у сумі 2015,86 грн, з яких 1015,86 грн - основна винагорода приватного виконавця (а.с. 27) та 1000 грн - витати виконавчого провадження (а.с. 29, 33), є приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. (а.с. 39), тому ці кошти помилково стягнуті судом першої інстанції з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», яке не було їх отримувачем.

Також не погоджується колегія суддів і з висновками суду першої інстанції про стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 3% річних у сумі 562 грн 36 коп та інфляційних витрат у сумі 3769 грн 25 коп.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Згідно із ч. 2 ст. 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу)

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України).

Відповідно до 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку, розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами встановлено законом, а саме ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно набутих або збережених грошових коштів, нараховуються 3% річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки боржником порушено позадоговірне (деліктне) грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України.

Виходячи з вищевикладеного, безпідставне користування ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» грошовими коштами ОСОБА_1 починається з дня набрання законної сили рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 березня 2023 року у справі № 589/314/23, оскільки у зв`язку з визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відпала підстава отримання та збереження грошових коштів позивача.

За встановлених обставин, на час звернення ОСОБА_1 з позовом до суду відсутні підстави для нарахування на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних витрат на грошові кошти, які були набуті відповідачем у порядку примусового виконання виконавчого напису № 13516 від 15 травня 2020 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України в частині стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» коштів у розмірі 2015 грн 86 коп, 3% річних у сумі 562 грн 36 коп та інфляційних витрат у сумі 3769 грн 25 коп підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Необґрунтованим є доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу у зв`язку з недоведеністю їх понесення у заявленому розмірі - 9000 грн, оскільки факт надання правничої допомоги у суді першої інстанції позивачу ОСОБА_1 адвокатом Солдаткіним О.С. підтверджується Договором № 40 про надання професійної правничої допомоги від 29 грудня 2021 року та ордером від 12 січня 2023 року (а.с. 41, 46).

У пункті 3.1. цього договору сторони домовились, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору визначається в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які підписуються сторонами.

Згідно із складеним адвокатом Солдаткіним О.С. та ОСОБА_1. Актом прийняття-передачі наданих послуг від 12 січня 2023 року правнича допомога надана у повному обсязі. Вартість послуг за цим Актом становить 9000 грн (а.с. 43).

ОСОБА_1 сплатив адвокату Солдаткіну О.С. вказану суму - 9000 грн за надану йому правничу допомогу у справі про визнання виконавчого напису № 13516 від 15 травня 2020 року таким, що не підлягає виконанню, що підтверджується Актом приймання-передачі грошових коштів (а.с. 44).

Враховуючи викладене, відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133, ст. 137, ст. 141 ЦПК України, суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні апеляційної скарги та частковому задоволенні позову - на 61,5% (10158,62 грн (сума задоволених позовних вимог) х 100% / 16506,09 грн (ціна позову)), рішення суду підлягає зміні в частині розподілу судових витрат.

Із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 660,26 грн (1073,60 грн (судовий збір сплачений при подачі позову) х 61,5% / 100%) компенсації судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Із позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1610,41 грн судового збору за апеляційний перегляд справи.

Застосувавши правило взаємозаліку обов`язку сторін зі сплати судових витрат одне одному, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 28 жовтня 2020 року в справі № 468/1095/15-ц, остаточно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 950 грн 15 коп (1610,41 грн - 660,26 грн).

Враховуючи те, що апеляційна скарга відповідача задоволена, клопотання позивача у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу при апеляційному перегляді справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч.1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» задовольнити.

Рішення Шосткинського районного суду Сумської області від 06 березня 2023 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» безпідставно набутих коштів у розмірі 2015 грн 86 коп, 3% річних та інфляційних витрат скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 2015 грн 86 коп, 3% річних та інфляційних витрат відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 950 грн 15 коп витрат зі сплати судового збору.

Рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина