ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9478/23 Справа № 243/3241/23 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді - Тимченко О.О.,

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Юрченко Г.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 263/3241/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про визнання бездіяльності незаконною та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в інтересах якого діє Литвиненко Юлія Петрівна,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2023 року (суддя Фалін І.Ю.),

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У липні 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11 листопада 2021 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козачковою М.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 є позивач. Спадщина на яку видане свідоцтво про право на спадщину за законом складається з пенсії, що належала спадкодавцю і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю в сумі 117087,19 грн. згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області № 0500-1520-8/91309 від 23.10.2021. 11 листопада 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою та відповідними документами про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. 12 січня 2022 року позивачем із загальної суми недоотриманої пенсії в розмірі 117087,19 грн. отримано на вказаний у заяві рахунок банківської установи лише 532,18 грн., у листопаді 2022 року 530,00 грн., у грудні 2022 року 2,18 грн. Станом на початок 2023 року позивач не отримував від органів Пенсійного фонду будь-якої інформації щодо причин невиплати недоотриманої пенсії або відмови у її виплаті. У зв`язку з чим позивач звернувся із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.01.2023 № 05-01/2023 про надання інформації щодо повідомлення про результати розгляду його заяви від 11.11.2021 та причини невиплати йому недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. 06 лютого 2023 року позивачем на адресу електронної пошти отримано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області від 02.02.2023 № 1483-286/М-02/8-0500/23 в якій вказано, що заява позивача від 11.11.2021 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та сума недоотриманої пенсії внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 розрахована з урахуванням частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання позивачем, як спадкоємця, заяви від 11.11.2021 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами.

Пенсійне забезпечення внутрішньо переміщених осіб здійснюється чинним законодавством, у тому числі з урахуванням вимог Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Передбачений Постановою № 637 окремий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до

місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які

відмовилися відповідно до пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території». Таким чином суми, що увійшли до складу спадщини за померлу ОСОБА_2 за період з 10.11.2018 по 31.01.2020 обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 01 січня 2022 року. Відповідно до означеного Порядку позивачу проведено виплату коштів на погашення заборгованості в листопаді 2022 року в розмірі 530,00 грн. та в грудні 2022 року в розмірі 2,18 грн. в межах бюджетних призначень. Позивач з вказаними доводами відповідача не погоджується та вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області незаконно перешкоджає в реалізації його прав як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна у виді недоотриманої пенсії. У зв`язку з чим, просить суд визнати незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області щодо невиплати позивачу недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 116555,01 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 796; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 116555,01 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 796; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2239,16 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 116555,01 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 796. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2239,16 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 116555,01 гривень, нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.11.2021. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

З огляду на наявність заперечень відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, відсутність платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу підтверджуючого оплату позивачем наданих Адвокатським об`єднанням послуг, а також те, що представник позивача адвокат Горбунова К.О. в судовому засіданні участь не приймала, через систему «Електронний суд» направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача, суд доходить висновку, що вимога позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 2000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, відповідач Головне управління ПФУ в Донецькій області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Доводи апеляційної скарги відповідають змісту відзиву на позовну заяву. Так, відповідач зазначає, що статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за минулий час без обмеження будь-яким строком виплачуються нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію. У інших випадках нараховані суми виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Після призупинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 за поновленням виплати пенсії у встановленому законом порядку не зверталася. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період, виплата проводиться в сумі що визначається пропорційно виділеним бюджетним призначенням. Посилається на постанову ВС від 24 липня 2023 року у справі № 420/6671/18. Не погоджується із стягненням витрат на правничу допомогу, вважає їх непідтвердженими.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача у справі відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 13 серпня 2020 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шахтарськ Донецької області, в Україні померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козачковою М.О. від 11.11.2021 та зареєстрованого в реєстрі за № 796 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з пенсії, що належала спадкодавцю і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю в сумі 117087,19 грн. згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області № 0500-1520-8/91309 від 23.10.2021.

11 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії та надав всі необхідні документи до неї, для отримання спадщини, що підтверджується відповідною розпискою-повідомленням № 14682.

12 січня 2022 року позивачем із загальної суми недоотриманої пенсії в розмірі 117087,19 грн. отримано на вказаний у заяві рахунок банківської установи лише 532,18 грн., а саме: у листопаді 2022 року 530,00 грн., у грудні 2022 року 2,18 грн., тобто в сумі меншій ніж вказано в свідоцтві про право на спадщину за законом, що не оспорюється і відповідачем по справі.

Станом на початок 2023 року позивач не отримував від органів Пенсійного фонду будь-якої інформації щодо причин невиплати недоотриманої пенсії або відмови у її виплаті.

У зв`язку з чим позивач звернувся із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.01.2023 про надання інформації щодо повідомлення про результати розгляду його заяви від 11.11.2021 та причини невиплати йому недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

06 лютого 2023 року позивачем на адресу електронної пошти отримано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області від 02.02.2023 № 1483-286/М-02/8-0500/23 в якій вказано, що заява позивача від 11.11.2021 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та сума недоотриманої пенсії внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 розрахована з урахуванням ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання позивачем, як спадкоємця, заяви від 11.11.2021 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. Пенсійне забезпечення внутрішньо переміщених осіб здійснюється чинним законодавством, у тому числі з урахуванням вимог Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Передбачений Постановою №637 окремий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території». Відповідно до Порядку 1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. Пенсійні виплати за минулий період згідно з Порядком 1165 проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 Порядку 1165, відповідно до бюджетного розпису. Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за № 53/37389 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за минулий період, у тому числі нарахованих на виконання рішень суду, що набрали законної сили, визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік. Бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1167. Головному управлінню в Донецькій області на 2022 рік передбачено коштів на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в сумі 68,7 млн грн. Таким чином суми, що увійшли до складу спадщини за померлу ОСОБА_2 за період з 10.11.2018 по 31.01.2020 обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 01 січня 2022 року. Відповідно до означеного Порядку позивачу проведено виплату коштів на погашення заборгованості в листопаді 2022 року в розмірі 530,00 грн. та в грудні 2022 року в розмірі 2,18 грн. в межах бюджетних призначень.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 116555,01 гривень, нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.11.2021. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. З огляду на наявність заперечень відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, відсутність платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу підтверджуючого оплату позивачем наданих Адвокатським об`єднанням послуг, а також те, що представник позивача адвокат Горбунова К.О. в судовому засіданні участь не приймала, через систему «Електронний суд» направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача, суд доходить висновку, що вимога позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 2000,00 грн.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я , інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козачковою М.О. від 11.11.2021 та зареєстрованого в реєстрі за № 796 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з пенсії, що належала спадкодавцю і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю в сумі 117087,19 грн. згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області № 0500-1520-8/91309 від 23.10.2021.

12 січня 2022 року позивачем із загальної суми недоотриманої пенсії в розмірі 117087,19 грн. отримано на вказаний у заяві рахунок банківської установи лише 532,18 грн., а саме: у листопаді 2022 року 530,00 грн., у грудні 2022 року 2,18 грн., тобто в сумі меншій ніж вказано в свідоцтві про право на спадщину за законом, що не оспорюється і відповідачем по справі.

Станом на початок 2023 року позивач не отримував від органів Пенсійного фонду будь-якої інформації щодо причин невиплати недоотриманої пенсії або відмови у її виплаті.

Отже, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та з урахуванням виплачених сум становить 116555,01 гривень (117087,19 грн. 532,18 грн.).

Посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 24 грудня 2023 року у справі № 420/6671/18, є помилковими, адже предметом розгляду у вказаній справі була заява державного виконавця про зміну способу виконання судового рішення, зокрема шляхом зміни способу виконання судового рішення зі способу: «зобов`язати ГУ ПФУ виплатити заборгованість по пенсії», на спосіб: «стягнути з ГУ ПФУ на користь позивача невиплачену заборгованість по пенсії за встановлений період».

Крім того, вказана постанова містить посилання, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголосив, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в інтересах якого діє Литвиненко Юлія Петрівна, залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді В.П. Зубакова

В.О. Остапенко