18.12.2023 Єдиний унікальний номер 2-1690/10
Провадження № 4-с/205/45/23
У Х В А Л А

18 грудня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Морозової С.Ю.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , зобов`язання відділу зняти арешт з його майна, накладений постановою державного виконавця вказаного відділу від 01.03.2011 року в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3 (номер запису про обтяження 10956474).

В обґрунтування скарги зазначив, що Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, винесено рішення від 02.09.2010 року по цивільній справі №2-1690/2010 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2010 року за апеляційною скаргою ПАТ «Укрсиббанк» на вищевказане рішення вирішено апеляційну скаргу задовольнити, рішення Ленінськго районного суду м.Дніпропетровська від 02.09.2010 року скасувати та увалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» задовольнити. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором: основний борг - 59720,77 доларів США, що складає 454600, 47 грн., заборгованість за процентами - 839,57 доларів США, що складає 6390,89 грн., пеня 755,36 доларів США, що складає 5749,88 грн. та повернення судових витрат у сумі 1950 грн. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.07.2023 року вбачається наступна інформація:

Відомості про об`єкт нерухомого майна

Реєстраційний номер майна: 35386838

Тип майна: квартира

Адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 .

Відомості про права власності

Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 06.12.2011

ПІБ: ОСОБА_1

Форма власності: приватна

Частка власності: 1/1

Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна

Тип обтяження: арешт нерухомого майна

Реєстраційний номер обтяження: 10956474

Зареєстровано: 18.03.2011 11:03:02 за №10956474 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 49005, Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32.

Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 01.03.2011 року, ОСОБА_5 Ленінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ

Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно

Обтяжувач: Ленінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

У подальшому виконавче провадження було завершено, а виконавчий документ був повернутий стягувачу. Після цього Банк жодного разу виконавчий документ №2-1690/2010 до примусового виконання ніколи не пред`являв та пропустив строки для примусового пред`явлення виконавчого документа до виконання. Він звернувся до Другого Правобережного відділу виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про скасування арешту. На вищезазначену заяву Другим Правобережним відділом виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) йому надано відповідь від 14.07.2023 року у якій зазначено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_3. Вказане виконавче провадження було завершено 15.12.2011 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», передано до архіву та в подальшому знищено у зв`язку із спливом терміну зберігання архіву (3 роки). У зв`язку з викладеним повідомили, що Відділ не має правових підстав для зняття арешту в рамках зазначеного вище завершеного виконавчого провадження. Для вирішення даного питання запропоновано звернутися до суду. Враховуючи той факт, що виконавча справа уже знищена, у зв`язку з тим, що закінчився термін зберігання, наявність відповіді Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо відсутності правових підстав для зняття арешту, вважає за необхідним звернутися до суду із даною скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна боржника. Підставою та предметом даної скарги є захист його майнових прав щодо законності подальшого обтяження у вигляді арешту його майна, накладеного в рамках виконавчого провадження, у якому він був боржником. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння своїм майном.

На підставі викладеного просив суд поновити пропущений строк на подання даної скарги, визнати неправомірною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , та зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , зобов`язання відділу зняти арешт з його майна, накладений постановою державного виконавця вказаного відділу від 01.03.2011 року в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3 (номер запису про обтяження 10956474).

Ухвалою суду від 01.09.2023 року відкрито провадження у справі за даною скаргою.

08.09.2023 року на адресу суду від представника Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на скаргу, в якому представник зазначив, що Відділ вважає скаргу ОСОБА_1 незаконною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіркою АСВП встановлено, що на примусовому виконанні у відділі у період з 01.03.2011 по 15.12.2011 перебувало виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №2-1690 виданого 04.02.2011 Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 468691,24 грн. Відповідно до АСВП встановлено, що державним виконавцем 15.12.2011 року, на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Виконавчі провадження, які було завершено по 2019 рік включно, а виконавчі провадження за постановами про накладення адміністративного стягнення по 2021 рік включно, були знищені на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Таким чином, виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №2-1690 виданого 04.02.2011 Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 468 691,24 гривень знищене. Додатково наголошує, що закінчення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна боржника. Отже, у Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 .

Зняття арешту з майна боржника здійснюється виключно в рамках позовного провадження. Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звертає увагу суду, що в п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу установу, які у випадках передбачених законом виконують судові рішення.

Крім того, вважають, що скаржником ОСОБА_1 пропущено строк для подання даної скарги, адже виконавче провадження перебувало на примусовому виконанні у відділі у 2011 році та боржник знав про це, а можливі причини його пропуску не можуть вважатися поважними.

На підставі вищевикладене, Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) просив відмовити суд в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Від представника заінтересованої особи АТ «УКРСИББАНК» надійшла заява надійшла заява, в якій повідомлено, що у зв`язку з укладанням договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.02.2008 року позичальник ОСОБА_2 та поручитель ОСОБА_1 продано новому кредитору Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», за зобов`язанням, яке виникло на підставі Договору про надання споживчого кредиту №0 від 22.02.2008 року.

Також від представника заінтересованої особи АТ «УКРСИББАНК» надішли заперечення на скаргу, в яких просив суд залучити в якості заінтересованої особи правонаступника ПАТ «Дельта Банк», відмовити у задоволенні скарги. В обґрунтування заперечення посилався на те, що Закон України не передбачає обов.язку державного виконавця знімати арешт з майна боржника у випадку прийняття постанови про повернення виконавчого провадження. Наслідки завершення виконавчого провадження щодо зняття арешту з майна боржника, можуть бути застосовані лише у випадку закінчення виконавчого провадження. При цьому, у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених пунктом 4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження не вважається закінченим, оскільки законодавцем стягувачу надана можливість повторно пред`явити виконавчий документ до примусового виконання, а державному виконавцю не надано право зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав того, що стягував перешкоджає організації та проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. У даному випадку відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо зняття арешту з майна заявника.

Також зазначає, що скаржником не надано жодних доказів поважності пропуску строків до суду із скаргою та АТ «УКРСИББАНК» не є належною стороною у дані справі, оскільки право вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшли до нового кредитора АТ «Дельта Банк». Просив відмовити у задоволенні скарги.

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року залучено до участі у розгляді скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), АТ «Укрсиббанк», заінтересовану особу ПАТ «Дельта Банк».

В подальшому, скаржником ОСОБА_1 надсилалися додаткові письмові пояснення в обґрунтування скарги, які аналогічні за змістом скарги.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Рись Н.Ю. в судове засідання не з`явилися, надали на адресу суду заяву про розгляд скарги без їх участі, скаргу підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, у відзиві на скаргу просив розгляд справи провести без його участі та в задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Представник АТ «Укрсиббанк» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Неявка учасників розгляду скарги, відповідно до ст. 450 ЦПК України, не перешкоджає розгляду скарги, тому суд розглянув скаргу без їх участі.

Вивчивши матеріали цивільної справи за скаргою суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у період з 01.03.2011 по 15.12.2011 перебувало виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №2-1690 виданого 04.02.2011 Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 468691,24 гривень.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №338103112 від 05.07.2023 року встановлено, що 18.03.2011 року за №10956474 реєстратором Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2011 зареєстровано арешт на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей з ВП-спецрозділ від 31.08.2023 державним виконавцем, 15.12.2011 року, на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У наведеній постанові було зазначено, що стягувач може повторно пред`явити для виконання цей виконавчий документ в строк до 15.12.2011 року.

Листом Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №111308/71 від 14.07.2023 року повідомлено, що згідно даних АСВП на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_3. Вказане виконавче провадження було завершено 15.12.2011 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», передано до архіву та в подальшому знищено у зв`язку зі спливом терміну зберігання архіву (три роки).

Звертаючись до суду зі скаргою, скаржник вказував на те, що державний виконавець, повернувши виконавчий лист у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 стягувачу, фактично закінчив виконавче провадження, однак не зняв арешт, як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження».

У пункті 4.10.2 Інструкції про проведення виконавчих дій (в редакції станом на час винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу) визначено, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Однак, вимоги Інструкції Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ дотримані не були.

Проте, виконавче провадження у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутнє у зв`язку з його знищенням, що перешкоджає здійсненню будь-яких дій.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, діє або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_1 , останній звернувся до виконавчої служби із заявою про скасування арешту з майна у липні 2023 року і отримав відмову у вчиненні таких дій. При цьому ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність виконавчої служби саме за наслідками відмови у задоволенні його заяви про зняття арешту, а не під час винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у 2011 році.

Виходячи зі змісту ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Аналогічні положення містяться і у чинній редакції Закону.

Відповідно до положень ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій ст.61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) зняття арешту в порядку, передбаченому ст.11Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною другою ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 01.01.2012 року) передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Судом встановлено, що виконавче провадження знищене. Строки пред`явлення стягувачами до виконання виконавчого листа, повернутого 15.12.2011 року, вийшли.

Саме у зв`язку із цим ОСОБА_1 просив зняти арешт з його майна.

При цьому суд зауважує, що у зв`язку з укладанням договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.02.2008 року позичальник ОСОБА_2 та поручитель ОСОБА_1 продано новому кредитору Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», за зобов`язанням, яке виникло на підставі Договору про надання споживчого кредиту №0 від 22.02.2008 року. Проте з грудня 2011 року та по теперішній час новий кредитор ПАТ «Дельта Банк» не звернувся до виконавчої служби про вчинення відповідних виконавчих дій щодо виконання рішення суду за цим кредитним договором, не пред`являв майнових вимог боржнику, та не надав суду будь-яких відомостей щодо вчинення ним як стягувачем відповідних процесуальних дій на реалізацію свого права щодо виконання судового рішення ухваленого на його користь.

Суд, виходячи з принципу jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно здійснити правову кваліфікацію спірних правовідносин.

При цьому слід враховувати те, що наявність протягом тривалого часу (майже 12 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Таку позицію виклав Верховний суд в постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11.

За таких обставин суд вважає за доцільним зняти арешт, накладений на майно боржника для забезпечення виконання судового рішення, оскільки закінчились строки, встановлені для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, враховуючи відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, суд дійшов висновку, що право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зняття арешту з майна боржника, застосованого постановою державного виконавця 01.03.2011 року (номер запису про обтяження 10956474).

Щодо посилання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про те, що зняття арешту з майна боржника здійснюється виключно в рамках позовного провадження, суд враховує висновки Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року (справа № 712/12136/18, провадження № 61-4726сво19) про те, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19).

Таким чином, за обставинами цієї справи заявник ОСОБА_1 обрав єдиний можливий спосіб захисту своїх прав.

Суд також при вирішенні скарги по суті відхиляє доводи відділу державної виконавчої служби щодо пропущення ОСОБА_1 строку на подання вищевказаної скарги, оскільки відповідь Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) на заяву про скасування арешту майна від 14.07.2023 року він отримав 31.07.2023 року, що підтверджується роздруківкою із сайту «Укрпошта». 09.08.2023 року він звернувся до суду з даною скаргою про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, тобто у строк, передбачений законом. Однак, ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.08.2023 року скаргу повернуто заявнику, оскільки її подано без додержання вимог ч.2 ст.183 ЦПК України. Копію даної ухвали він засобами поштового зв`язку не отримував, про її наявність дізнався 24.08.2023 року із офіційного веб-порталу «Єдиний державний реєстр судових рішень», тому суд приймає до уваги посилання боржника, що вказані причини пропуску строку на подання даної скарги є поважними, у зв`язку з чим підлягають поновленню.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог скарги в частині вимог щодо зняття арешту з майна.

При цьому суд, встановивши порушення майнового права скаржника, не встановив правових підстав для задоволення скарги в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльності Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, оскільки ВДВС, оскільки така бездіяльність була прийнята відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та в межах державної виконавчої служби, що є підставою для відмови у задоволенні цієї частини вимог скарги.

Керуючись ст.ст.447, 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги про визнання неправомірною бездіяльності Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», задовольнити частково.

Зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ,накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 01.03.2011 року в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3 (номер запису про обтяження 10956474).

В частині вимог скарги про визнання неправомірною бездіяльності Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відомості про учасників справи:

скаржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , ел.пошта: НОМЕР_2,

заінтересована особа Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), , адреса: 49128, м.Дніпро, вул.Юрія Кондратюка, 108,

заінтересована особа Акціонерне товариство «УкрСиббанк», , адреса: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, адреса для листування: 49000, м.Дніпро, вул.Жуковського, буд.3, каб.47.

заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», , адреса:01133, м. Київ, вулиця Щорса, 36-Б,email:.

Суддя О.О.Костромітіна