ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6019/22 Номер провадження 22-ц/814/3083/23Головуючий у 1-й інстанції Бабенко Ю.П. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Абрамова П.С., Дорош А.І.

при секретарі Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2023 року, ухваленого у складі головуючого судді Бабенко Ю.П., повний текст судового рішення виготовлено - 21.02.2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27.09.2011 року у справі №2-1532/2011 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі із ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 . В подальшому шлюб було розірвано. 27.09.2011 рішенням Полтавського районного суду Полтавської області у справі №2-1532/2011 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів доходів але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. За вказаним рішенням суду було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 від 14.08.2012.

10.08.2019 року було укладено новий шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька - ОСОБА_5 . Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.08.2022 року у справі № 552/3148/22 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 червня 2022 року та до повноліття дитини. Позивач зазначав, що сплата аліментів у попередньому розмірі на першу дитину ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно є досить обтяжливою. Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що утримані з нього аліменти загалом становлять більше ніж 1/3 його заробітку, що перевищує встановлену законом частку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27.09.2011 року у справі №2-1532/2011 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі - зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27.09.2011 у справі № 2-1532/2011 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наявними у матеріалах справи доказами доведено зміну його сімейного стану - а саме народження другої дитини та обов`язок виплачувати аліменти в розмірі 1/6 від всіх видів доходів. Вказана обставина є суттєвою, та у відповідності до положень ст. 192 СК України може слугувати самостійною підставою для зміни розміру аліментів, навіть без зміни матеріального положення. Крім того, діти народжені від двох різних шлюбів є рівними, та повинні отримувати рівноцінне матеріальне утримання. Також, утримувані з ОСОБА_1 аліменти на двох дітей з вересня 2022 р. становлять більше ніж 1/3 заробітку, що перевищує встановлену законом частку.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони просили розглядати справу у їх відсутність.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 27.09.2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення суду з позивача по справі на користь відповідачки стягуються аліменти по даний час.

Згідно до свідоцтва про народження, виданого Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Інформації і доказів щодо розірвання даного шлюбу суду не надано.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.08.2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У вказаному рішенні суду зазначено, що ОСОБА_4 просила стягнути аліменти саме в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку і її позов було задоволено, що відповідач фактично не заперечував проти позову. За вказаним рішенням суду було видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд прийшов до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставин, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 зазначав, що його матеріальне становище суттєво змінилося, зокрема, у зв`язку з народженням в другому шлюбі доньки ОСОБА_5 , на утримання та забезпечення якої він несе додаткові витрати.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд обгрунтовано вказав на те, що само по собі народження дитини в другому шлюбі не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів, оскільки така обставина має доводиться належними та допустимими доказами, чого позивачем в ході розгляду справи здійснено не було.

Такий висновок місцевого суду повністю узгоджується з практикою Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, який неодноразово вказував, що саме по собі народження дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів в розумінні положень ст. 192 СК України.

Така зміна можлива в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

За вказаних обставин, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову внаслідок не доведення позивачем обставин, з якими законодавство пов`язує можливість зменшення аліментів у вже визначеному розмірі.

Так, не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що суд дав невірну оцінку зібраним по справі доказам, оскільки здійснена судом правова оцінка наданих позивачем доказів узгоджується з вимогами ст. 89 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 червня 2023 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді П.С. Абрамов

А.І. Дорош