Справа №519/240/23
Провадження № 2/519/695/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

20.12.2023 м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

за участю секретаря судового засідання Коршак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , МФО №305299, до

відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

предмет позову: про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача.

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.03.2013 в сумі 48901,32 грн. станом на 04.01.2023 та судові витрати.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим 29.03.2013 підписав заяву та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому змінювався (збільшувався).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифам банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Відповідач як власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Представник позивача вказує в позові, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 04.01.2023 виникла заборгованість в сумі 48901,32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 40481,42 грн., заборгованість за простроченими відсотками 8419,90 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Належним чином повідомлена сторона позивача в судове засідання не з`явилась, скориставшись правом на відзив на заяву про перегляд заочного рішення (а.с.156). При цьому матеріали справи містять клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.88).

Належним чином повідомлена сторона відповідача в судове засідання не з`явилась, скориставшись правом на відзив на позовну заяву (170). При цьому матеріали справи містять заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача (а.с.175).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 02.02.2023 цивільну справу розподілено судді Лемцю С.П. (а.с.92).

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 08.02.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.94).

Заочним рішенням Южного міського суду Одеської області від 10.03.2023 позов задоволено в повному обсязі (а.с.110).

06.11.2023 судом прийнято заяву про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.11.2023 заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 10.03.2023 скасовано та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку із чим 29.03.2013 підписав надруковану «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку» (а.с.46).

Між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким відповідачу було надано кредитні картки (а.с.45)

Згідно розрахунків заборгованості за договором№ б/н від 29.03.2013, укладеного між відповідачем та позивачем, станом на 04.01.2023 виникла заборгованість в сумі 48901,32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 40481,42 грн., заборгованість за простроченими відсотками 8419,90 грн. (а.с.6-24).

V. Оцінка Суду.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідач підписав анкету заяву, в якій зазначив, що ознайомився з договором про надання банківських послуг.

Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача станом на 04.01.2023 складає 48901,32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 40481,42 грн., заборгованість за простроченими відсотками 8419,90 грн.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) 29.03.2013 встановлено кредитний ліміт 300,00; 30.10.2017 збільшено кредитний ліміт 8000,00; 02.10.2018 збільшено кредитний ліміт 34000,00; 24.10.2019 зменшено кредитний ліміт 33454,72; 10.12.2021 збільшено кредитний ліміт 38000,00; 15.08.2022 кредитний ліміт 0,00 (а.с.44).

Отримання та активне користування кредитом підтверджується випискою за договором б/н за період 29.03.2013 06.01.2023 (а.с.25-43).

При цьому суд вважає, що у задоволенні вимог про стягнення відсотків необхідно відмовити, оскільки вимоги позивача в цій частині є безпідставними через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по сплаті відсотків позивачу у анкеті-заяві від 29.03.2013, а витяг з Тарифів, Умов та Правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. До цих правовідносин застосування правил частини першої статті 634 ЦК України є неможливим. Схожі за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року провадження № 6-16цс15, від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17.

Що стосується витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», то вони не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, яка доводить зобов`язання відповідача по сплаті процентів. Зі змісту вказаного витягу вбачається не прийняття зобов`язань, наведених в цій довідці, а ознайомлення з інформацією про фінансові умови кредитування картки «Універсальна. Крім того витяг не містить підпису відповідача.

До матеріалів справи позивач також надав паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 11.10.2021, як доказ того, що він так само є невід`ємною складовою частиною кредитного договору, в якому сторони узгодили між собою ставку договірних відсотків.

Питання чи є паспорт споживчого кредиту невід`ємною складовою частиною кредитного договору, з огляду на його підписання споживачем, винесено Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на Об`єднану палату Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

23 травня 2022 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного Суду у справі № 393/126/20 дійшов висновку, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Із розрахунку заборгованості станом на 04.01.2023 графи «Погашено заборгованості по нарахованим відсоткам» та «Погашено заборгованості по простроченим відсоткам», який надано банком вбачається, що з позивача утримано відсотки за рахунок кредитних коштів на загальну суму 1783,69 грн (1198,69 + 585) (зворот а.с.24).

Зазначені обставини свідчать про те, що заборгованість за тілом кредиту складається не тільки із витрачених відповідачем кредитних коштів, а й коштів, які відповідач не отримував в сумі 1783,69 грн, як наслідок заборгованість за тілом кредиту має бути зменшена на вказану суму, оскільки в укладеному між сторонами договорі у вигляді анкети-заяви відсутні умови щодо умов та порядку погашення відсотків.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, то встановивши із виписки за договором, що останній платіж відповідач сплатив у лютому 2022 року та приймаючи до уваги термін дії кредитної картки, суд вважає, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності.

Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, а також те, що останній свого розрахунку на спростування заявлених позовних вимог не надав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за тілом кредиту, зменшену на суму утриманих відсотків 1783,69 грн, в розмірі 38697,73 грн (40481,42 - 1783,69).

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжного доручення № ZZ426B1Q8A від 16.01.2023 (а.с.87) позивачем було сплачено 2684 грн. 00 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги наведені норми закону і те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору в пропорційному відношенні до задоволених вимог у розмірі 2123,96 грн (38697,73 х 2684 : 48901,32)

Керуючись статтями 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 29.03.2013 станом на 04.01.2023 в розмірі 38697 (тридцять вісім тисяч шістсот дев`яносто сім) грн 73 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2123 (дві тисячі сто двадцять три) грн. 96 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ