НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/712/23
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"20" грудня 2023 р. смт Нова Ушиця

Суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області Олійник А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

установив:

23 жовтня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевчишин М.Є. звернувся до Новоушицького районного суду Хмельницької області із вказаним позовом.

Ухвалою судді Новоушицького районного суду Хмельницької області Яцини О.І.від 24 жовтня 2023 року справу передано за підсудністю до Віньковецького районного суду Хмельницької області.

15 листопада 2023 року ухвалою судді Віньковецького районного суду Хмельницької області справу передано за підсудністю до Новоушицького районного суду Хмельницької області.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11 грудня 2023 року справу передано головуючому судді Олійник А.О.

Позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Вирішуючи питання щодо підсудності справи, суд зазначає наступне.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції). Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З доводів викладених у позовній заяві суд встановив, що спір стосується спадщини після смерті ОСОБА_3 у виді земельної ділянки площею 1,2911 га, розташованої на території Карачієвецької сільської ради Хмельницького (колишнього Віньковецького) району Хмельницької області, оскільки саме з цією метою позивач звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу на підставі статті 1264 ЦК України. При цьому представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевчишин М.Є. звернувся до суду в порядку позовного провадження, оскільки вбачає спір про право між відповідачем та позивачем з приводу спадкового майна.

Таким чином для даної справи встановлена виключна підсудність (ст. 30 ЦПК), а не загальна ( ст. 27 ЦПК).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», (заяви № 7714/06 та № 23654/08), рішення ЄСПЛ від 01 грудня 2011 року у справі «Андрієвська проти України» (заява № 34036/06), рішення ЄСПЛ від 17 січня 2013 року у справі «Мосендз проти України» (заява № 52013/08), рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2017 року у справі «Шестопалова проти України» (заява № 55339/07).

Суд вважає, що повторне направлення справи за виключною підсудністю, при наявності ухвали Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2023 року, яка набрала законної сили, не оскаржена сторонами та якою направлено матеріали цивільної справи до Новоушицького районного суду Хмельницької області, поставить під загрозу сутність гарантованого Конвенцією права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

Позивачу має бути забезпечений доступ до правосуддя навіть в іншому, ніж це передбачено законом суді оскільки перешкоди у розгляді у належному суді виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду (схожі висновки висловив ВС у справі № 759/1036/20 від 24.02.2021 року).

На підставі вищевикладеного, справу слід прийняти до провадження.

Згідно положень пункту 2 частини другої статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Оскільки представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, характер спірних правовідносин стосується спадкування, тому в силу вимог пункту 2 частини четвертої статті 274 ЦПК України дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в позовній заяві в якості третьої особи визначив приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовську Н.В.

Відповідно до частини третьої статті 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи - приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовської Н.В., суд не знаходить та представником позивача таких не наведено.

Керуючись статтями 19, 32, 187, 260 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Прийняти до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та відкрити провадження у справі.

Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначити на 09 годину 00 хвилин 16 січня 2024 року у приміщенні Новоушицького районного суду Хмельницької області (смт Нова Ушиця, вул. Українська, 27).

У підготовче засідання викликати сторони, надіславши їм копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу окрім того, копію позовної заяви з додатками.

Відповідач має право протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали, надіслати суду відзив на позовну заяву відповідно до ст.ст.178, 191 ЦПК України і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути ними подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання та подати відповідне письмове клопотання, яке повинно відповідати ст. ст. 84, 183 ЦПК України.

Відповідач зобов`язаний в цей же строк надіслати позивачу копії відзиву та доданих до нього документів (рекомендованим повідомленням), після чого надати суду підтверджуючі відомості направлення таких.

Роз`яснити відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Роз`яснити учасникам справи, що ними з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, може бути заявлено відвід судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання.

Відповідач також має право пред`явити зустрічний позов відповідно до ст.ст.193, 194 ЦПК України у строк для подання відзиву, який повинен відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою на порталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/sud2212/gromadyanam/csz/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Олійник