Справа № 405/7463/23
Провадження №2/405/1268/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/7463/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 05 липня 2017 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 473; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 05.07.2017 року між нею (позивачем) та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 473, при цьому, під час їх спільного проживання народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, позивач зазначила, що з листопада, 2022 року шлюбні відносини з відповідачем припинені та наразі шлюб існує лише формально, у зв`язку з відсутністю порозуміння, різними поглядами на життя та вирішення сімейних проблем, при цьому ігнорування налагодження сімейних відносин, ще більше ускладнило їх спільні взаємовідносини, що призвело до втрати любові та поваги один до одного, а також виникнення ситуацій, які містили факти сімейного насильства з боку відповідача. Зазначила, що на теперішній час вже тривалий термін з відповідачем не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету та не проживають однією єдиною сім`єю. Вважає, що несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість продовження їх спільного сімейного життя та збереження шлюбу є безперспективним, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Окрім того, позивач зазначила, що малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею, та дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який вона (позивач) не зможе самостійно забезпечити, при цьому, угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто, поряд з цим стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, дозволяє утримувати свою дитину та брати участь в забезпеченні дитини, у зв`язку з чим є необхідним стягувати аліменти з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 17.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подала заяву, яка зареєстрована в суді 12.12.2023 року за вх. № 32106 про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання подав заяву, зареєстровану судом 12.12.2023 року за вх. № 32107 про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, - визнає, проти їх задоволення не заперечує. Крім того, просив у зв`язку з визнанням ним позову, стягнути з нього 50% судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи подані учасниками справи заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2017 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено відповідний актовий запис за № 473 та 01 лютого 2023 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , оригінал якого додано позивачем до позову, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, припинено ведення спільного господарства, проживають окремо.

Крім того, судом також встановлено, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05 липня 2017 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 732 та батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені: батько « ОСОБА_2 » та мати « ОСОБА_1 ».

За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила відсутність порозуміння, різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, втрату почуття любові та поваги один до одного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 статті 115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані до суду позивачем та відповідачем заяви, крім того, сторони не заявляли клопотань про надання їм строку на примирення, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить акт від 25.10.2023 року, складений сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які проживають в квартирах АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 , підписи яких засвідчені начальником КП «ЖЕО № 2» КМР» ОСОБА_7 та зазначений факт відповідачем ОСОБА_2 не заперечувався, на підставі чого, позивач ОСОБА_1 , з якою проживає малолітня дитина ОСОБА_3 має право на звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина.

Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення відносин між батьками та проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, крім того, судом під час розгляду справи, з урахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України та наявних у справі доказів, не встановлено наявності на утриманні у відповідача інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, які мають враховуватися судом при розгляді питання про стягнення аліментів та їх розмір, крім того, судом відзначається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є молодою, здоровою, працездатною особою, та, більш того, в адресованій на адресу суду заяві, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання малолітнього сина в розмірі, визначеному позивачем, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову, а саме: 11 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначене, судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу, підлягає стягненню в розмірі 50% від зазначеної суми, що становить 536 грн. 80 коп., з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , інші 50% судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп., підлягають поверненню позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини 1статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду про стягнення аліментів, в свою чергу, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, на підставі чого, в частині стягнення аліментів на утримання дитини, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп., що становить 50% суми від законодавчо визначеної ставки судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05 липня 2017 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено відповідний актовий запис за № 473.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету України 50% відсотків судового збору, сплаченого за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 11 жовтня 2023 року при пред`явленні позову до суду в розмірі 536 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова