Єдиний унікальний номер 722/2238/23
Номер провадження 2-о/722/178/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ратушенка О.М.

секретаря: Кушнір І.В.

з участю заявників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сокиряни в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду з вище вказаною заявою в якій просили розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказували, що 23.12.2000 року між ними було зареєстровано шлюб, під час якого у них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 2021 року мати ОСОБА_2 участі у вихованні сина ОСОБА_3 не бере, матеріально не забезпечує, а батько ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує сина.

З метою добровільного вирішення питання щодо розірвання шлюбу 26.10.2023 року між ними укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання сина ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене заявники просили розірвати укладений між ними шлюб в порядку ст.109 СК України.

Окрім цього, враховуючи те, що заявник має намір встановити статус «одинокий батько», що дасть йому можливість оформити соціальну допомогу на дитину в розмірі 150% від соціальної пільги, отримати право на додаткову відпустку, змінити місце проживання дитини та після закінчення воєнного стану виїхати разом з дитиною за кордон без документального оформлення згоди матері, ОСОБА_1 просив встановити факт самостійного виховання ним дитини ОСОБА_3 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні подану заяву підтримав та зазначив, що з 2021 року між ним та ОСОБА_2 припинилися шлюбні відносин. Вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. При цьому, їхній малолітній син проживає разом із ним та знаходиться на його повному утриманні. Мати ОСОБА_2 не приймає будь-якої участі у вихованні та утриманні сина.

Заявниця ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала подану заяву та підтвердила викладені в ній обставини. При цьому зазначила, що не має змоги утримувати дитину та займатися його вихованням.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 23.12.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №10.

Під час шлюбу у заявників народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що сторони з 2021 року не підтримують між собою шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, а тому розірвання шлюбу дійсно відповідає волі сторін.

Окрім цього судом встановлено, що розірвання шлюбу не буде порушувати права дитини ОСОБА_3 , який проживає та перебуває на утриманні батька, оскільки згідно договору, укладеного 26.10.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Шамбра В.А., сторони визначили з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов його життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 №411 від 25.10.2023 року, складеного комісією у складі старости Гвіздовецького старостинського округу Богач В.С., головного спеціаліста з питань діловодства Олійник Л.В. в присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 зареєстрований та проживає з сином ОСОБА_7 , 2012 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 дбайливий батько для свого сина. Створив комфортні умови для проживання дитини та забезпечує усім необхідним для повноцінного життя, завжди приймає участь у вихованні та розвитку сина, дбає про фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечує та утримує його, цікавиться його шкільним та особистим життям.

Відповідно до довідки, виданої директором ОЗ «Гвіздівецький ліцей» Кошовою Л. №237 від 25.10.2023 року, батько ОСОБА_1 підтримує тісний контакт із закладом освіти, постійно цікавиться успішністю сина, спілкується з класним керівником та вчителями предметниками, постійно відвідує батьківські збори.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №409, виданої 25.10.2023 року старостою Гвіздовецького старостинського округу Богач В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що дитина ОСОБА_3 з 2021 року повністю перебуває на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, із врахуванням обґрунтування необхідності встановлення даного юридичного факту для заявника ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити подану сторонами заяву в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст.24, 104, 105, 109, 112-115 СК України ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 23.12.2000 року Виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №10.

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію даного рішення, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: