Справа № 629/1700/23
Провадження № 2/629/377/23
21.06.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд, -
Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив, що з 23.04.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказав, їхня сім`я є внутрішньо перемішеною. З початку 2021 року шлюбні відносини між ним та дружиною фактично припинилися, кожен живе своїм життям. Покинувши сім`ю, дружина повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, будь-якої участі у вихованні та розвитку сина не приймає, не цікавиться потребами та долею дитини, не піклується про його стан здоров`я. Будь-якої допомоги на утримання сина добровільно не надає. Відповідач веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не займається виховання дитини, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Крім того, остання надала нотаріально завірену заяву, згідно якої згодна на позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з тим, що не має коштів на утримання дитини, участь у вихованні дитини не приймає, та зняття з неї батьківських прав та обов`язків щодо її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі викладеного просить, позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав по відношенню до її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
14 квітня 2023 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.
05 червня 2023 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник адвокат Смірнова Н.А. в судове засідання не з`явилися, але надали спільну заяву, в якій просили провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні. У разі неявки відповідача не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталася, відзив на позов не подала.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Позов підтримує та просить задовольнити.
Представник служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Позов підтримує та просить задовольнити.
Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 23.04.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.04.2007 року (а.с.18).
Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.06.2009 року (а.с.22).
Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19.20).
Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.21).
Із довідки Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» від 28.03.2023 року за №66, ОСОБА_1 працює з 20.08.2009 року по теперішній час в ПУМА ДП «Укрхімтрансаміак» електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування служби головного енергетика (а.с.29).
За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с.30).
Згідно характеристики наданої на ОСОБА_1 , батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 8 класу, Комунального закладу «Лозівський ліцей №12», сім`я проживає в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Матеріально-житлові умови задовільні. Функцію грошового забезпечення виконує батько - ОСОБА_1 , який працює електромонтером у ПУМА УДП «Укрхімтрансаміак». Батько активно займається вихованням дитини, стежить за успішністю, за побутовими умовами, харчуванням, одягом. Систематично відвідує батьківські збори, спілкується з учителями. ОСОБА_3 відгукується про батька з ніжністю і повагою. Взаємовідносини батька та дитини доброзичливі, гармонійні (а.с.31).
Згідно нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_2 від 25.03.2023 року, остання не заперечує про позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з тим, що не має коштів на утримання дитини, участь у вихованні дитини не приймає,та зняття з неї батьківських прав та обов`язків щодо її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).
Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.01.2021 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.27).
З висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 23 травня 2023 року №420, вбачається, що діючи в інтересах дитини виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.57-59).
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України).
Відповідно до ч.1,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей.
Судом встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, хоча повинна це робити.
На підставі викладеного, зважаючи на те, що в вищезазначених нормах Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також враховуючи те, що ч.1 ст. 20 цієї ж Конвенції, передбачено, що дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою, для фізичного, духовного, інтелектуального розвитку дитини, в її же інтересах, враховуючи висновок органу опіки та піклування, дослідженні докази в судовому засіданні, з урахуванням нотаріально завіреної заяви відповідача про згоду на позбавлення її батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини, що на думку суду, відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її належному вихованню і розвитку.
Суд звертає увагу відповідача на те, що згідно п.1 ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо його виховання.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України).
Щодо вимог про стягнення аліментів, заявлених разом із позовною заявою про позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.
Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Судом встановлено, що дитина мешкає разом з батьком та знаходяться на його утриманні. Відповідач будучи зобов`язаною утримувати свою дитину, від виконання свого обов`язку ухиляється, належної матеріальної допомоги на її утримання не надає.
Враховуючи, що відповідачем доказів неможливості утримувати дитину через стан здоров`я, наявності інших осіб на утриманні або інших обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, не надано, а також враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, та стягує з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу рівності батьків в утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України, та має забезпечити право неповнолітнього ОСОБА_3 на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки за вимогою про позбавлення батьківських прав позивач сплатив визначений законом судовий збір, то відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України його слід стягнути на його користь з відповідача.
Щодо вимог про стягнення аліментів, суд зазначає, що оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати в цій частині, які складаються з несплаченого позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 89, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Горлівка Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відомості до актового запису про народження №349 складеного 09 червня 2009 року Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Горлівка Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Горлівка Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.04.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 1073 гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача - адвокат Смірнова Наталія Андріївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000342 від 25.08.2021 року, видане Радою адвокатів Харківської області на підставі рішення №1 від 29.06.1993 року, адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Треті особи: орган опіки та піклування, виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Ярослава Мудрого, буд.1.

Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Лозовського, буд.10-а, каб.17.

Суддя Наталія ЦЕНДРА