Справа № 214/1498/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного промислового підприємства «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ», -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2018 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ №88-к від 15.02.2018 року про припинення трудового договору, поновити її на роботі на посаді бактеріолога ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ», стягнути із ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 4011,00 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць, стягнути із ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на її користь витрати за послуги адвоката за договором в сумі 2100,00 грн.(т.1 а.с.1-5).

В уточненому позові від 12.04.2018 року, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати наказ №88-к від 15.02.2018 року про припинення трудового договору, поновити її на роботі на посаді бактеріолога ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» з 15 лютого 2018 року, стягнути із ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 12149,20 грн., стягнути із ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на її користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., стягнути із ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на її користь витрати за послуги адвоката за договором в сумі 2100,00 грн.(т.1 а.с.37-42).

В уточненому позові від 25.09.2018 року, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати наказ №88-к від 15.02.2018 року про припинення трудового договору, поновити її на роботі на посаді бактеріолога ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» з 15 лютого 2018 року, стягнути із ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 55676,00 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимішеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, стягнути із ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на її користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., стягнути із ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на її користь витрати за послуги адвоката за договором в сумі 2100,00 грн. (т.1 а.с.88-93).

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з 20 травня 2002 року позивач працювала в ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на посаді бактеріолога, проте наказом №88-к від 15.02.2018 року її було звільнено за прогул без поважних причин п. 4 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає, що фактичною причиною звільнення стала її активна громадська позиція стосовно допомоги профспілковому комітету Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» щодо відстоювання законних прав та інтересів трудового колективу ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» в процесі реорганізації підприємства, масового скорочення чисельності штату підприємства, передачі більшої частини активів підприємства в оренду іншому підприємству тощо. Зазначила, що в день звільнення перебувала на своєму робочому місці, виконувала роботу відповідно до своєї посадової інструкції, про що свідчать записи в журналах лабораторії. Разом з тим, дійсно 13 лютого 2018 року вона відлучалась до адміністративного корпусу (не більше ніж на 1 годину) для прийняття участі у зустрічі робітників підприємства з представниками адміністрації, з питань пов`язаних з передачею майна лабораторії, в якій працювала позивач до іншого підприємства та вирішення питань подання звітності та відповідальності. Зазначила в позові, що її звільнення відбувалось без погодження даного питання із профспілковим органом створеним на підприємстві, а також без відібрання у неї письмових пояснень. Тому просила суд визнати наказ про її звільнення незаконним та скасувати його, а також стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період із 15 лютого 2018 року по 26 вересня 2018 року в сумі 55670,00 грн. Разом з тим, зазначила, що незаконним звільненням їй було спричинено моральну шкоду, оскільки були порушені її нормальні життєві зв`язки та вона втратила впевненість у майбутнє з урахуванням передпенсійного віку та відсутністю подальшого працевлаштування.

Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривогу Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В. від 13.04.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін по справі.

23 січня 2019 року зазначена справа згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 23.01.2019 року у зв`язку із закінченням повноважень судді Саксаганського районного суду м. Кривогу Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., надійшла у провадження судді Попова В.В.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на те, що 13 лютого 2018 року вона була присутньою на своєму робочому місці, а її звільнення є незаконним, оскільки пов`язане з її активною громадською позицією.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги також підтримав у повному обсязі та зазначив, що звільнення позивача було незаконним, оскільки було проведене без згоди профспілкового органу на час звільнення позивача, а висновок який було надано профспілкою під час розгляду справи в суді є необґрунтованим. Окрім того наголошував на тому, що в день так званого прогулу позивач здійснила записи в журналах лабораторії.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі із підстав викладених у відзиві на позов.

Так, згідно наявного в матеріалах справи відзиву на позов зазначено, що 15 лютого 2018 року було проведено звільнення позивача за п. 4 ст. 40 КЗпП України правомірно. Твердження позивача, що її звільнили за активну громадську позицію не правдиві. 13 лютого 2018 року, позивач повинна була знаходитись безпосередньо в бактеріологічному відділі лабораторії, а замість цього вона знаходилась в актовій залі Радушанського водопровідного комплексу, ігноруючи при цьому робочий процес, що підтверджується службовою запискою головного інженера Святушенка П.М., доповідною запискою начальника служби безпеки та охорони Максимця М.О., актом про відсутність працівника на робочому місці та листом КП «Кривбасводоканал». Від надання письмових пояснень із приводу відсутності на робочому місці, позивач відмовилась, про що було складено відповідний акт. Із приводу неотримання згоди профспілкового комітету на звільнення позивача зазначено, що на той час отримати таку згоду не було можливим у зв`язку із тим, що профспілка виїхала із приміщень підприємства та не повідомила місце свого перебування, що також підтверджується постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 року у справі №804/4067/18. Звернуто увагу суду на те, що юридичною адресою відповідача по справі є: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 15А, проте 13 лютого 2018 року, позивач за вказаною адресою не перебувала. На підставі Договору оренди, укладеного між Регіональним відділенням ФДМУ у Дніпропетровській області, як орендодавцем та КП «Кривбасводоканал», як орендарем, в оренду орендарю було передано 382 об`єкти. Відповідно до рядка 149 Додатку №1 до договору оренди, в оренду були передані очисні водопровідні споруди, де було розміщено кімнату мікробіології лабораторії, в якій відповідно до п. 7.4 посадової інструкції позивача по справі, знаходилось її робоче місце. На початковому етапі дії Договору оренди, з метою дотримання трудових прав працівників, які забезпечували виробничий процес на переданих в оренду об`єктах, відповідачем було видано наказ №694-ОС від 29.12.2017 року про зміни в організації виробництва та штатному розписі підприємства, відповідно до якого передбачалось лише із 03 квітня 2018 року виведення із штатного розпису підприємства ряду посад, в т.ч. і бактеріолога, яку обіймала позивач. На підприємстві в цей час діяв тримісячний перехідний період, під час якого працівники отримували робочі завдання на кожен робочий день безпосередньо від головного інженера ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ», виконували роботу на переданих в оренду об`єктах, а виплачена заробітна плата компенсувалась КП «Кривбасводоканал». В цей період часу працівники, які працювали на об`єктах переданих в оренду, повинні були перебувати на своїх робочий місцях, оскільки майно було передане в оренду КП «Кривбасводоканал».

Свідок ОСОБА_5 будучи допитаною у судовому засіданні, суду показала, що із позивачем вона пропрацювала 15 років. В цей день, 13 лютого 2018 року, вона спільно із позивачем приїхала на роботу, вони зайняли свої робочі місця та почали робити свою роботу. Десь біля 09.00 год., позивач пішла до начальника дільниці, в іншу будівлю, але вона цього не бачила. Там, в іншій будівлі були збори. Позивач була відсутня близько години, потім повернулась та продовжила виконувати свою роботу. Свідок працює із позивачем у різних кабінетах. Стіни між кабінетами глухі, а двері скляні із затонованого скла. Позивача вона опізнавала за силуетом. Той день свідок запам`ятала, тому що позивача звільнили за прогул, якого не було. Свідок зазначила, що вона не може стверджувати, що позивач занесла відомості про здійснені аналізи в журнал у день їх здійснення. Контроль за заповненням журналів ніким не здійснюється.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона працювала головним бухгалтером у профспілці ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ», членом якої була позивач, яку вона знає з 2005 року, що 13 лютого 1018 року вона знаходилась у будівлі управління, у своєму кабінеті, по АДРЕСА_1 , позивач працювала на Радушанському водопровідному комплексі. До профспілки будь-яких клопотань про надання згоди на звільнення позивача не надходило. В той день були збори, але свідка на збори не запрошували. Це були збори трудового колективу з приводу звільнення одного із працівників. Свідок звільнилась із профспілки 13 квітня 2018 року.

Свідок ОСОБА_7 будучи допитаним показав суду, що позивач - це колишня співробітниця, яку звільнили з надуманих причин. На той час свідок займав посаду заступника головного інженера. Зранку на підприємстві була оперативна нарада та на ній повідомили, що на Радушанському комплексі зібрався трудовий колектив. Свідок прибув на Радушанский водопровідний комплекс десь о 9.00 год., де в актовому залі проходили збори. На зборах були присутніми близько 50 чоловік. Чи була на зборах позивач він не зміг сказати. Потім він заходив у відділ, де працювала позивач - вона була на роботі. Він заходив близько 10-11 год. та у відділі особисто спілкувався із позивачем. Вони обговорювали якість води, оскільки були відхилення в біологічних показниках води. Потім він перевіряв роботу фільтрувальної станції. Позивач була на роботі до обіду та ніякий акт не складався. В лабораторії працювала позивач сама, більше нікого не було.

Свідок ОСОБА_8 будучи допитаною показала суду, що позивач - це її колишня колега. О 08.00 год. 13 лютого 2018 року вона здала зміну і повинна була їхати додому відпочивати. Однак додому вона не поїхала, а пішла на збори, які були стихійними. Позивач на зборах була присутньою десь біля години. З`явилась позивач на збори десь о 8.20 год., точно вона не пам`ятає. Свідок знає, що позивач була на робочому місці о 7 год. 30 хв. Їх кабінети знаходяться на одному поверсі. В 12.15 год. вона ще була в лабораторії та чула голос позивача.

Свідок ОСОБА_9 будучи допитаною показала суду, що із позивачем вона працювала в одному відділі. Знає, що позивача звільнили за прогул, якого не було, оскільки позивач була на роботі із 8.00 год. до 17.00 год. Свідок працює із позивачем в одному кабінеті. Тоді вони чекали керівництво деякий час на вулиці, потім о 7 год. 45 хв. вони зайшли в актовий зал. Десь о 8.20 год. на збори прийшла позивач. Збори були із приводу звільнення ОСОБА_10 . Позивач була на зборах не більше години. До 16 год. 45 хв., вони робоче місце не залишали, а о 16.45 год., вони знову пішли в актовий зал. Зазначила спочатку, що свідок ОСОБА_11 не заходив в лабораторію, згодом уточнила свої покази та показала суду, що свідок ОСОБА_11 заходив в лабораторію близько 11 год., пробув 15 хв., але відхилень в якості води не було.

Свідок ОСОБА_12 будучи допитаним показав суду, що позивача звільнили за прогул, тобто відсутність на робочому місці. Тоді він працював головним інженером на ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» та засвідчував відсутність позивача на робочу місці. 13 лютого 2018 року були збори працівників із приводу звільнення одного з працівників. Збори проходили в актовій залі та були не санкціоновані. Про них повідомив зранку диспетчер. Збори тривали майже цілий день - до 17.00 год. Свідок відвідував збори, на яких був майже пів дня. На зборах була присутньою позивач, при цьому свідок не пам`ятає, щоб був присутнім свідок ОСОБА_11 . Скибу він знає, оскільки він його заступник. Скиба не міг перевіряти якість води, оскільки це не входить до його посадових обов`язків. На зборах свідок був присутнім із 9.00 год. до 13.00 год. Акт складався після повернення на робоче місце в управління ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ». Свідок особисто в залі бачив позивача, яка сиділа навпроти нього весь час. Свідок стверджує, що позивач не була на роботі більше 3-х годин, оскільки весь цей час він її особисто бачив.

Свідок ОСОБА_13 будучи допитаним показав суду, що він займає посаду начальника служби безпеки ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ». Позивача звільнено за прогул. 13 лютого 2018 року були самовільні збори трудового колективу з приводу звільнення ОСОБА_10 . Тоді ж трудовий колектив перестав виконувати розпорядження керівництва. Свідок фіксував відсутність позивача на робочому місці. Він перебував у залі, де відбувались збори із 9.00 год. до кінця робочого дня, десь до 17.00 17.30 год. Позивач із 9.00 год. до 13.00 год. перебувала в залі. Акт про відсутність позивача на робочому місці складався в тому числі і підлеглим свідка. Свідок візуально фіксував присутність в залі позивачки із 9.00 год. до 13.00 год. Він періодично виходив із залу, але в залі залишався його підлеглий. Коли свідок виходив із залу, він залишався в коридорі, але не бачив, щоб із залу виходила позивач.

Свідок ОСОБА_14 будучи допитаним показав суду, що 13 лютого 2018 року він працював змінним інженером-технологом на Радушанській дільниці ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ». Коли він приїхав на зміну, то дізнався від людей, що звільнили за прогул працівника ОСОБА_15 , який доводиться йому сином, а тому люди були обурені та зібралися в актовому залі о 08.00 год., запросивши на збори директора ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» для надання пояснень. Приїхали представники адміністрації десь о 9.00 год. - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . В актовому залі були ремонтний та обслуговуючий персонал. Позивач зайшла до залу десь о 09.00 год. та перебувала в залі десь 20-30 хв. Потім вона повернулась на своє робоче місце. Потім вона ще приходила до зали, потім знову поверталась на своє робоче місце. В той день свідок працював з 08.00 год. до 20.00 год. Він вважає, що позивач не могла бути в залі з 09.00 год. до 13.00 год., так як він часто спускався до зали та позивача в залі не бачив. В той день відхилень по воді зафіксовано не було В лабораторію, де робоче місце позивача, свідок не заходив та постійно в актовому залі не перебував.

Свідок ОСОБА_18 будучи допитаною показала суду, що позивач по справі доводиться їй колегою по роботі. В той день вона працювала в нічну зміну. О 10.00 год. вона під`їхала на фільтрувальну станцію ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» на мітинг, який відбувався із приводу звільнення працівника ОСОБА_10 . Свідок зайшла до актового залу та позивач вже була в залі. У залі свідок перебувала близько 30 хв., потім разом із позивачем вона піднялась на 2-й поверх до кабінету начальника, щоб з`ясувати коли прибуде генеральний директор. Відповіді вони не отримали. Потім позивач пішла на своє робоче місце і більше вона її не бачила. В лабораторію того дня свідок не заходила.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно трудової книжки на ім`я позивача, остання 20 травня 2002 року була прийнята на посаду бактеріолога ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» (Наказ №24-к від 20.05.2002 року) (т.1 а.с.9-12).

Відповідно до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-6494-ОД від 29.12.2017 року, укладеного між Регіональним відділенням ФДМУ у Дніпропетровській області, як орендодавцем та КП «Кривбасводоканал» як орендарем, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платане користування групу інвентарних об`єктів (т.1 а.с.166-172).

Відповідно п. 1.1. вказаного договору, вказане майно перебуває на балансі ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ».

Відповідно до п.10.1. вказаного договору, цей договір укладено строком на 10 (десять) років, що діє з 29 грудня 2017 року по 28 грудня 2027 року.

Відповідно до Наказу №694-ОС від 29.12.2017 року «Про зміни в організації виробництва та штатному розписі підприємства» по ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ», наказано у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та передачею в оренду частини майна ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» до КП «Кривбасводоканал», на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-6494-ОД від 29.12.2017 року, вивести з 03 квітня 2018 року зі шатного розпису підприємства ряд посад, у тому числі на Радушанському водопровідному комплексі (т.1. а.с.175).

Відповідно до Акту про відмову отримання повідомлення про майбутнє вивільнення від 24.01.2018 року, комісією в складі начальника служби з ремонту будівель і споруд ОСОБА_19 , інженером з питань безпеки І категорії ОСОБА_20 та інспектором відділу кадрів І категорії Насенькою Т.В., було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від підписання та отримання повідомлення про майбутнє вивільнення 02 квітня 2018 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.178).

Відповідно до Акту відсутності працівника на робочому місці, складеному 13 лютого 2018 року о 13 год. 30 хв. головним інженером ОСОБА_12 , начальником служби з ремонту будівель і споруд ОСОБА_19 та інженером з питань безпеки І категорії ОСОБА_21 , вбачається, що 13 лютого 2018 року ними було зафіксовано відсутність на робочому місці в бактеріологічному відділі лабораторії РВК бактеріолога ОСОБА_1 з 9.00 год. до 13.00 год. (т.1 а.с.65).

Відповідно до службової записки головного інженера ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» ОСОБА_12 від 14.02.2018 року, адресованої генеральному директору ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» ОСОБА_22 , вбачається, що 13 лютого 2018 року змінний інженер-технолог Радушанського водопровідного комплексу ОСОБА_14 та бактеріолог ОСОБА_1 порушуючи правила внутрішнього трудового розпорядку, без поважних причин з 09.00 год. до 13.00 год., були відсутні на своїх робочих місцях та перебували в актовому залі Радушанського водопровідного комплексу, ігноруючи виробничий процес. Для фіксації даного факту було складено Акт відсутності на робочих місцях ОСОБА_14 та ОСОБА_1 , який було складено о 13 год. 30 хв. 13 лютого 2018 року. Також було запропоновано надати вказівку службі безпеки та охорони підприємства розібратись у даному питанні та ініціювати притягнення даних робітників до дисциплінарної відповідальності (т.1 а.с.62).

Відповідно до доповідної записки начальника служби безпеки та охорони ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» Максимця М.О. від 14.02.2018 року, адресованої генеральному директору ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» ОСОБА_22 , зазначено, що 13 лютого 2018 року, зокрема, ОСОБА_1 була без поважних причин відсутня на своєму робочому місці та перебувала в актовому залі Радушанського водопровідного комплексу, що було зафіксовано головним інженером ОСОБА_12 , начальником служби з ремонту будівель та споруд ОСОБА_19 та інженером з безпеки І категорії ОСОБА_20 , про що було складено відповідний Акт, а також підтверджено листом КП «Кривбасводоканал» за вих. №1460 від 14.02.2018 року. Зважаючи на вищевикладене було запропоновано притягнути, зокрема, ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення (т.1 а.с.63).

Відповідно до листа КП «Кривбасводоканал» за вих. №1460 від 14.02.2018 року, адресованого генеральному директору ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» ОСОБА_23 , директор КП «Кривбасводоканал» доводить до відома, що відповідно до службової записки начальника Радушанського комплексу очисних споруд ОСОБА_24 та першого заступника директора-головного інженера ОСОБА_25 , 13 лютого 2018 року змінний інженер-технолог Радушанського водопровідного комплексу ОСОБА_14 та бактеріолог ОСОБА_1 без поважних причин з початку робочого дня і приблизно до 17.00 год., були відсутні на своїх робочих місцях та перебували при цьому в актовій залі Радушанського водопровідного комплексу. Крім того, також зазначено, що між ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» та КП «Кривбасводоканал» укладено договір №391-ВЕ від 29.12.2017 року про компенсацію витрат балансоутримувача орендарем, відповідно до якого КП «Кривбасводоканал» зобов`язується по узгодженню сторін компенсувати витрати балансоутримувачу по оплаті заробітної плати співробітникам, залученим до процесу безперебійного функціонування системи водопостачання, в тому числі і Радушанського водопровідного комплексу (т.1 а.с.64).

Відповідно до Акту від 14.02.2018 року, складеному начальником служби з питань безпеки та охорони ОСОБА_13 , начальником юридичного відділу Сергєєнковим О.Ю., в.о. начальника відділу кадрів ОСОБА_26 , ними 14 лютого 2018 року було зафіксовано факт відмови бактеріолога лабораторії з контролю виробництва ОСОБА_1 від надання письмових пояснень щодо відсутності її на робочому місці 13 лютого 2018 року (т.1. а.с.66).

Згідно Наказу №88-к від 15.02.2018 року, із ОСОБА_1 припинено трудовий договір у зв`язку із прогулом без поважних причин за ч. 4 ст. 40 КЗпП України, підставою чого стали доповідна записка головного інженера від 14.02.2018 року, доповідна записка начальника служби з питань безпеки та охорони від 14.02.2018 року, акт відсутності на робочому місці ОСОБА_1 від 13.02.2018 року, лист КП «Кривбасводоканал» №1460 від 14.02.2018 року (т.1 а.с.13).

Відповідно до клопотання трудового колективу від 15.02.2018 року, адресованого головному інженеру ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» ОСОБА_12 , зазначено, що 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 була присутньою на своєму робочому місці та без припинення процесу виконання аналізів відлучилася до адміністративного корпусу (т.1 а.с.20).

Відповідно до листа ППО профком ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» за вих. №27 від 26.02.2018 року, вбачається, що згоди на звільнення ОСОБА_1 в порядку ст. 43 КЗпП України профспілковий комітет не надавав (т.1 а.с.19).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок в організації визначається правилами внутрішнього розпорядку.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правилами внутрішнього трудового розпорядку, уставів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України.

Відповідно до п.1.3 посадової інструкції бактеріолога лабораторії з контролю виробництва, затвердженої 02 серпня 2011 року, з якою була ознайомлена позивач, бактеріолог мікробіологічної групи лабораторії підпорядковується безпосередньо начальнику лабораторії з контролю виробництва (т.1 а.с.102-103).

Згідно розділу 6 зазначеної посадової інструкції, усі питання, які виникають в процесі роботи бактеріолог мікробіологічної групи лабораторії вирішує безпосередньо через начальника лабораторії з контролю виробництва.

Згідно п.7.4 зазначеної посадової інструкції, робочим місцем бактеріолога є кімната санітарної мікробіології лабораторії.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання або виконання на неналежному рівні працівником покладених на нього трудових обов`язків. Крім того, порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно з положеннями ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Водночас, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами (Постанова ВСУ від 19.10.2016 року у справі №6-2801цс15).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Отже, як було встановлено в ході судового розгляду справи, позивач 13 лютого 2018 року, у свій робочий день, повинна була перебувати на своєму робочому місці, яким відповідно до п.7.4. посадової інструкції бактеріолога мікробіологічної групи лабораторії з контролю виробництва, затвердженої 02 серпня 2011 року та з якою була ознайомлена позивач, є кімната санітарної мікробіології лабораторії. При цьому, судом враховано, що перебувати в інших приміщеннях Радушанського водопровідного комплексу, окрім лабораторії, позивач не мала права, у зв`язку із тим, що вказані приміщення були передані в оренду КП «Кривбасводоканал».

Між тим, як пояснила в ході розгляду справи сама позивач, робочий день 13 лютого 2018 року розпочинався о 8.00 год., однак вона відлучалась зі свого робочого місця та перебувала в актовому залі, проте була відсутньою на робочому місці близько однієї години в період часу із 9.00 год. до 10.00 год. Разом з тим, у своєму позові позивач також зазначила, що дійсно 13 лютого 2018 року відлучалась до адміністративного корпусу (не більш ніж на 1 годину) для прийняття участі у зустрічі робітників підприємства з представником адміністрації ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» з питань, пов`язаних із передачею майна лабораторії, в якій вона працювала, до іншого підприємства та вирішення питання порядку звітності та відповідальності, на що суд зауважує, що при дослідженні посадової інструкції бактеріолога мікробіологічної групи лабораторії з контролю виробництва, ним не було встановлено наявності у позивача посадових обов`язків щодо вирішення якихось питань, пов`язаних із передачею майна лабораторії, питань порядку звітності та відповідальності, якими вона займалась у свій робочий час.

Окрім того, суд зазначає, що критично ставиться до показань свідка ОСОБА_14 , який будучи допитаний суду показав, що 13 лютого 2018 року позивач зайшла до актового залу десь о 09.00 год. та перебувала там десь 20-30 хв., потім вона повернулась на своє робоче місце, а потім знову приходила до зали та знову поверталась на своє робоче місце, позаяк в лабораторію, де безпосередньо знаходиться робоче місце позивача, свідок не заходив та постійно в актовому залі не перебував, а відтак не зміг вказати точний період часу перебування позивача як в актовому залі, так і достеменно підтвердити те, що позивач знаходилась на своєму робочому місці, при тому, що сама позивач зазначає, що в актовому залі вона була близько однієї години. Окрім того, покази даного свідка не узгоджуються із показами свідка ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Так, зокрема, свідок ОСОБА_18 показала суду, що вона зайшла до актової зали о 10.00 год. та в залі вже була присутньою позивач, з якою вона пробула у залі десь 30 хв., потім вони пішли на другий поверх до начальника для з`ясування питання, коли приїде керівництво. Таким чином, якщо врахувати покази даного свідка, то в актовому залі вони перебували до 10 год. 30 хв., а потім позивач пішла із нею знову ж таки не на робоче місце, а до кабінету начальника. Вже тому суд критично оцінює пояснення позивача по справі, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які зазначали суду, що позивач повернулась на робоче місце близько 10.00 год.

Окрім того, при оцінці показів свідка ОСОБА_5 , судом враховано, що вона не перебувала в одному приміщенні із позивачем, що їх кабінети розділені глухими стінами, а двері затоновані. Суд критично оцінює її покази із приводу того, що вона бачила позивача на своєму робочому місці, бо опізнала її в коридорі по силуету, позаяк судом враховано, що всі працівники лабораторії, яких вісім осіб, мали однакову форму одягу та двері до коридору були зачиненими, що викликає сумніви в тому, що свідок ОСОБА_5 бачила саме позивача в коридорі лабораторії.

Суд також критично оцінює покази свідка ОСОБА_7 з приводу його перебування в лабораторії в період часу із 10.00 год. до 11.00 год., ніби то для перевірки якості води, бо були відхилення в показниках якості води, позаяк судом враховано покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які показали суду, що жодних відхилень в показниках якості води 13 лютого 2018 року зафіксовано не було. Окрім того, відповідно до показів свідка ОСОБА_12 , в повноваження свідка ОСОБА_7 не входить перевірка показів якості води, тому він не міг перебувати в лабораторії, окрім того, виконувати такі обов`язки він йому не доручав, як його безпосередній керівник. Також суд ставить під сумнів покази даного свідка і з приводу його перебування в лабораторії із 10.00-11.00 год., оскільки в лабораторії він нікого не бачив крім позивача, в той час, як в кабінеті за твердженням позивача перебувала свідок ОСОБА_9 .

Між тим, свідок ОСОБА_9 , показала суду, що до лабораторії ніхто не заходив, і тільки на питання представників відповідача уточнила, що до лабораторії заходив ОСОБА_7 , в той же час сам свідок ОСОБА_7 не бачив в приміщенні лабораторії свідка ОСОБА_9 .

Таким чином, показання свідків, надані ними під час їх допиту у судовому засіданні не узгоджуються між собою.

Із приводу відсутності поважної причини перебування позивача на її робочому місці, судом враховано, що позивач була відсутньою на своєму робочому місці більше трьох годин без поважної причини, що було зафіксовано Актом відсутності працівника на робочому місці, складеному 13 лютого 2018 року, адже перебування на зборах колективу для вирішення питання правомірності звільнення одного із працівників підприємства, є порушенням виробничого процесу та свідчить про те, що саме в цей період часу позивач не перебувала на своєму робочому місці та не виконувала свої посадові обов`язки без поважної причини, що було підтверджено також показами всіх без виключення свідків допитаних в ході розгляду справи.

Разом з тим, суд зазначає, що не приймає до уваги твердження позивача та її представника щодо підтвердження перебування позивача на своєму робочому місці та виконання посадових обов`язків зроблені позивачем записи в журналах для запису аналізів, позаяк з них неможливо встановити дійсний час занесення до них записів, оскільки як було зазначено у судовому засіданні та не спростовано належними доказами, контроль за заповненням журналів ніким не здійснюється, а відтак відсутні підстави стверджувати, що позивач занесла до них відомості про здійснення аналізів саме у той час та день їх здійснення.

Окрім того, суд зауважує, що не відповідає дійсності твердження позивача стосовно того, що причиною її звільнення стала її активна громадська позиція стосовно допомоги профспілковому комітету Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» щодо відстоювання законних прав та інтересів трудового колективу ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» в процесі реорганізації підприємства, масового скорочення чисельності штату підприємства, передачі більшої частини активів підприємства в оренду іншому підприємству тощо, оскільки вказана обставина спростована показами свідків, допитаних в ході розгляду справи.

Судом також враховано ту обставину, що відповідачем було дотримано процедуру отримання у позивача пояснень із приводу вчиненого порушення - її відсутності на робочому місці, однак від надання яких позивач відмовилась, що підтверджено відповідним актом від 14.02.2018 року. Доказів будь-яких порушень під час складання даного акту позивач не надала.

Із приводу неотримання згоди профспілкового комітету підприємства на звільнення позивача, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ч. 9 ст. 43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Статтею 252 КЗпП України та ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

У п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що суд, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05.09.2019 року у справі №336/5828/16 (провадження №61-30894сво18) викладено правовий висновок: "як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (стаття 252 КЗпП) суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення на час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору".

Так, судом ухвалою від 25.09.2018 року постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача про витребування від ППО ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» згоди на звільнення позивача, на яку голова профспілкового комітету надав лист за вих. №36 від 09.11.2018 року, згідно якого профспілковий комітет надав згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Вказана обставина підтверджується відповідним протоколом засідання профспілкового комітету на підприємстві відповідача, наявним в матеріалах справи (т.1 а.с.134-137).

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, надані сторонами, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достатності як кожного доказу окремо, так і в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не був порушений порядок застосування до позивача дисциплінарного стягнення, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу №88-к від 15.02.2018 року про припинення трудового договору, а також про відмову у задоволенні позовних вимог про поновлення позивача на роботі, стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення на її користь моральної шкоди, позаяк такі вимоги є похідними від вимоги про скасування спірного наказу.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем суд залишає за останньою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного промислового підприємства «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.

Повне рішення виготовлено 20 червня 2023 року.