Ухвала

14 червня 2023 року

м. Київ

справа № 757/32143/17-ц

провадження № 61-6007cк23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», третя особа - в. о. начальника служби кадрової та соціальної політики регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Маслова Лариса Георгіївна, про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрзалізниця», в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ №310/ок від 03 травня 2017 року, поновити його на роботі згідно займаної посади ревізора безпеки руху, як основного місця роботи, з моменту звільнення та виплатити йому заробітну плату за вимушений прогул у розмірі, встановленому штатним розкладом, а також стягнути моральну шкоду з відповідача у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року позов залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року - без змін.

Повний текст постанови складений 21 грудня 2022 року.

28 квітня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дідуренко С. В., з пропуском строку на касаційне оскарження, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2023 року обставини причин пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху. Заявнику надано строк (десять днів з моменту отримання ухвали суду) для усунення недоліків касаційної скарги. Запропоновано особі, яка подала касаційну скаргу, надати докази на обґрунтування наведених підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або навести інші підстави для поновлення строку.

28 травня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дідуренко С. В. надіслав заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дударенко С. В. зазначає, що строк на касаційне оскарження пропущений через те, що вперше подану касаційну скаргу повернуто заявнику, тому вдруге скаргу подано з пропуском строку, але протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги. Вказує на поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження через обставини зумовлені воєнним станом на території України, зокрема постійними повітряними тривогами, які зобов`язують прямувати до найближчого укриття, що перешкоджало адвокату перебуванню на робочому місці та складанню касаційної скарги.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Аналіз оскаржених судових рішень та касаційної скарги свідчить про те, що касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження (4 місяці) після складення повного тексту оскарженого судового рішення апеляційного суду.

Заявником не наведено обставини, які унеможливили дотримання передбачених ЦПК України строків на касаційне оскарження судового рішення, а також не надано жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, оскільки ОСОБА_1 , оскаржував рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, отримав постанову апеляційного суду 06 січня 2023 року, як сторона у справі, має добросовісно користуватися процесуальними правами, усвідомлюючи наслідки вчинення або невчинення дій на захист своїх прав. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення.

Наведені заявником обставини не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Суд звертає увагу скаржника, що повернення раніше поданої касаційної скарги не означає можливість повторного звернення до суду касаційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) зазначила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі строку касаційного оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати касаційну скаргу (наприклад, відсутність доступу до кваліфікованої правничої допомоги, виїзд з місця проживання в зв`язку з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо).

Поважними причинами пропущення строку касаційного оскарження судових рішень визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами щодо неможливості такого звернення.

За наведених обставин, наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Дідуренко С. В. причини пропуску строку касаційного оскарження судових рішень є неповажними, так як з 06 січня 2023 (день отримання постанови суду апеляційної інстанції) ОСОБА_1 , користуючись правничою допомогою, об`єктивно мав можливість подати касаційну скаргу, яка відповідала б вимогам ЦПК України в межах строку на касаційне оскарження. Повернення судом касаційної скарги вперше поданої касаційної скарги через її недоліки не є підставою для поновлення строку касаційного оскарження при повторному поданні касаційної скарги (28 квітня 2023 року) через майже чотири місяці після отримання постанови суду апеляційної інстанції (06 січня 2023 року), оскільки зазначена обставина пов`язана з поведінкою самого скаржника та його представника і не є об`єктивною непереборною обставиною.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, оскільки згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження не навів, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», третя особа - в. о. начальника служби кадрової та соціальної політики регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Маслова Лариса Георгіївна, про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар