Справа № 504/1111/23
Номер провадження 2/504/1359/23
09.10.2023смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Вінської Н.В.
при секретарі Коцар А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області справу за позовом ТОВ «Тепло та Сервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію,
Представник позивача ТОВ «Тепло та Сервіс» звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 24 117,66 грн., інфляційні витрати у розмірі 19 014,58 грн., 3% річних у розмірі 3 815,06 грн.
У обґрунтування позову зазначили, що ТОВ «Тепло та Сервіс» на підставі договору оренди обладнання №03/08/17 від 03.08.2017 року здійснює експлуатацію Котельні централізованого опалення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює діяльність з виробництва та централізованого постачання теплової енергії до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачам на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 та на даний час утворилась заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг, у зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду.
Представник позивача адвокат Новак Р.Г. у судове засідання не з`явився надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Відповідачі, у встановлений судом строк, заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження або відзиву на позовну заяву не надали про судовий розгляд справи повідомлялась шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками за місцем проживання, у зв`язку з чим суд згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору оренди обладнання №03/08/17 від 03.08.2017 року, ТОВ «Мілан С» передав, а ТОВ «Тепло та Сервіс» прийняв в строкове платне користування три газових котла та будівлю котельні за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки ОК «Житлово експлуатаційний кооператив «Добробут сервіс», з 01.11.2017 року надання послуг з постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 , здійснюється ТОВ «Тепло та Сервіс».
Згідно з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до платіжних квитанцій, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на яких відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на квітень 2022 року, мають заборгованість за оплату послуг опалення у розмірі 46 947,31 грн.
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.08.2021 року по справі №504/2608/20 позовні вимоги ТОВ «Тепло та Сервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію задоволені частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Тепло та Сервіс» заборгованість за оплату послуг опалення за період з по квітень 2020 року в розмірі 29 743,93грн., інфляційні витрати в розмір 2 653,16 грн., 3% річних 1 356,27 грн., однак з наданого розрахунку інфляційних витрат та 3%річних за несвоєчасну сплату за послуги з опалення за період по квітень 2020року на суму заборгованості 29 743,93грн., зазначену у позовних вимогах по вказаній вище справі, інфляційні витрати складали 1 115,39 грн. та 3% річних 496,28грн.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, суд виходив з того, що відповідачі є спів власниками квартири куди здійснюється постачання теплової енергії позивачем, на даний час існує заборгованість, яка не погашена відповідачами, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.
Ухвалюючи рішення суд зазначає, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та 3% річних суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За період з 01.04.2020 року, з 01.11.2020 року по 01.04.2021 року, з 01.11.2021 року по 01.04.2022 року нарахований індекс інфляції в сумі 19 014,58грн., 3% річних 3 815,06 грн., згідно розрахунку інфляційних витрат та 3%річних за несвоєчасну сплату за послуги з опалення за адресою : АДРЕСА_3 .
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022. Воєнний стан діє до даного часу.
04.03.2022 Верховним Судом України вирішено питання про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан. Так, відповідно до ст. 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.
Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Тепло та Сервіс» до відповідачів в частині стягнення нарахованого індексу інфляції за період з квітня 2020 року по січень 2022 року в сумі 8 310,69грн., 3% річних 1530,50 грн., оскільки на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, що діє до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст. ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи за зверненнями фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами Закону України «Про житлово комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Положеннями ст.7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст.7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Питання оплати житлово-комунальних послуг, у тому числі і щодо належного виконання відповідних зобов`язань, житловим законодавством не регулюється.
Натомість, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.
За визначенням, наданим уст. 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Згідно з вимогами ч. 2ст.4ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно з вимогами ч. 1статті 509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Як слідує з вимог ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Також, ТОВ «Тепло та Сервіс» заявило про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 20 000,00 грн. На підтвердження цих витрат надано договір про надання правової допомоги №9 від 18.01.2023 року, укладений з АО «ГЛОРІЯ ЛЕКС», додаткову угоду до договору від 24.04.2023 року та акт здачі-приймання робіт №149 від 27.09.2023 року.
Згідно з ч.2,3ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Надані ТОВ «Тепло та Сервіс» докази не відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України, тому суд відмовляє в стягненні витрат на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 1,4,509,901,903ЦК України та керуючись ст.ст. 12,13,81,76-77, 80-81, 141, 263-265, 268, 272, 280, 282 ЦПК України, суд, -
Позов ТОВ «Тепло та Сервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію задовольнити частково.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та 3% річних від простроченого боргу - відмовити.
Відмовити у задоволенні вимог ТОВ «Тепло та Сервіс» про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя : Вінська Н. В.