Справа № 727/2639/15-ц
Провадження № 2-зз/727/8/23
У Х В А Л А

про скасування заходів забезпечення позову

(повний текст)

20 червня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючої судді М.Є.Бойко,

за участю:

секретаря судового засідання - Васківчук В.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.04.2015 року по справі 727/2639/15-ц у вигляді заборони на відчуження (арешт) майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 до вирішення по суті позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки рішенням суду від 02.10.2015 року у задоволенні цих позовних вимог до неї відмовлено за їх безпідставністю, в зв`язку із чим подальше існування заходів забезпечення позову є недоцільним, а їх збереження звужує її права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У судове засідання заявниця не з`явилась, письмово просила суд розглядати справу в її відсутність .

Представник позивача по справі 727/2639/15-ц - акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в судові засідання по справі жодного разу не з`явився про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що вимоги заявниці він визнає повністю.

За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.04.2015 року заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" у справі №727/2639/15-ц задоволено та накладено заборону на відчуження (арешт) майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачам: ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), до вирішення по суті цивільної справи за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.10.2015 року у справі №727/2639/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний "Приватбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CV 10AD00000112 від 06.11.2007 року в розмірі 24263,46 доларів США та судові витрати по справі, в частині позовних вимог до ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 10.12.2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.10. 2015 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи 30 липня 2013 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею - 64,20 кв.м., у тому числі житловою площею - 44,70 кв.м.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2013 року ОСОБА_1 є єдиним власником квартири в АДРЕСА_2 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 64,2 кв.м., та житловою площею 44,7 кв.м.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.04.2015 року накладено обтяження у вигляді арешту вищезазначеної квартири.

З відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїї України вбачається, що згідно пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 виконавчих проваджень станом на 08.06.2023 року не знайдено

Як вбачається з відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїї України від 25.05.2023 року існує наявний актовий запис про шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_4 №1099 від 29.08.1999 року, який розірвано 07.05.2002 року, актовий запис №395, а також наявний актовий запис про шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_4 №552 від 27.05.2008 року, з відміткою про його розірвання на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці №2-2987 від 22.12.2011 року.

Згідно ч.ч. 1, 9, 10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більш того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»). ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Таким чином, оскільки рішенням суду від 02.10.2015 року, яке набрало чинності 10.12.2015 р., в задоволенні позовних вимогПублічного акціонерного товариства Комерційний "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CV 10AD00000112 від 06.11.2007 року в розмірі 24263,46 доларів США відмовлено, єдиним власником квартири в АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , у шлюбі з ОСОБА_2 остання не перебуває та не перебувала, судом при ухваленні рішення 02.10.2015 року одночасно питання щодо скасування діючих вжитих заходів забезпечення позову в цій справі не вирішувалось, суд приходить до висновку про доцільність їх скасування, оскільки на теперішній час необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову немає, а наявність арешту перешкоджає реалізації прав заявниці як власника нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 158, 260, 353, 494 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову по справі №727/2639/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний "Приватбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вжиті на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.04.2015 року у вигляді заборони на відчуження (арешт) майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 23.06.2023 року.

Суддя Бойко М.Є.