Єдиний унікальний номер 725/8974/23
Номер провадження 2/725/1076/23
19.12.2023 Першотравневий районний суд м.Чернівців
головуючого судді Скуляк І. А.
при секретарі Ботнар Т.П.
Вказував, що 18.05.2021 року до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся представник Департаменту патрульної поліції та повідомив, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Toyota PRIUS», р.н. НОМЕР_3 , який належить Департаменту патрульної поліції.
В подальшому, керуючись ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, п. п. 6, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, на адресу відповідачки ОСОБА_1 було направлено регресну вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, внаслідок чого 03.11.2021 року між ПрАТ ПРОСТО-страхування та ОСОБА_1 було укладено угоду про погашення боргу, відповідно до якої відповідач був зобов`язаний повернути суму регресу в розмірі 102 360, 00 гривень до 01.12.2022 року.
Однак, станом на дату звернення до суду із позовною заявою ОСОБА_1 відшкодувала АТ ПРОСТО-страхування грошові кошти в розмірі лише 78 000,00 гривень.
Таким чином, позивач вважає, що сума страхового відшкодування відповідачем погашена не в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 24 360,00 гривень, а також витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684,00 гривень та судові витрати у розмірі 6 000,00 гривень, пов`язані із оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, від нього, через канцелярію суду, надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду про виклик останньої до суду. Про причини своєї неявки суду не повідомила. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін.
Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги Закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного:
Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
На час розгляду справи в суді дана постанова є чинною, не скасована, а тому суд вважає встановленим факт вини водія ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 16.05.2021 року.
До позивача 18.05.2021 року із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся представник Департаменту патрульної поліції та повідомив, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Toyota PRIUS», р.н. НОМЕР_3 , який належить Департаменту патрульної поліції (а.с. 6-14).
Згідно Висновку N? 420/07/21 від 20.07.2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota PRIUS», р.н. НОМЕР_3 , становить 102 360,00 гривень (а.с.27-30), а відповідно до Рахунку-фактури N? К-00000028 від 24 травня 2021 року вартість відновлювального ремонту становить 136 040,00 гривень (а.с.31-32).
Також судом встановлено, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме на адресу відповідачки ОСОБА_1 було направлено Претензію від 20.10.2021 року (а.с.36), внаслідок чого 03.11.2021 року між ПрАТ ПРОСТО-страхування та ОСОБА_1 було укладено Угоду про погашення боргу, відповідно до якої відповідач був зобов`язаний повернути суму регресу в розмірі 102 360, 00 гривень до 01.12.2022 року (а.с.37-38).
Однак, станом на дату звернення до суду із позовною заявою ОСОБА_1 відшкодувала АТ ПРОСТО-страхування грошові кошти в розмірі лише 78 000,00 гривень. (а.с.39-40).
Відповідно сума страхового відшкодування відповідачем погашена не в повному обсязі.
Підстави та умови відповідальності за завдану майнову шкоду, встановлені ст.22 та Главою 82 Цивільного кодексу України.
Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК Українизбитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, враховуючи те, що страховиком у порядку та в межах визначених Законом було виплачено страхове відшкодування, а також, оскільки відповідачем не компенсовано у добровільному порядку всю суму виплаченого страхового відшкодування, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи наведені вище обставини та вимоги Закону, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
Щодо стягнення з відповідачки на користь позивачки витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 6000 грн., суд приходить до наступного:
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, а саме платіжного доручення про сплату коштів. У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.
Розмір відшкодування не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. Суд з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність.
Розумна необхідність це врахування часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду і складність справи; вартість відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; ціна позову; докази, що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката (отже, це суто оціночне поняття).
Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (п. 6.5. Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року)
Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що позивачем надано суду розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, а тому суд вважає, що слід стягнути з відповідачки на користь позивачки судові витрати в розмірі 2684,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1188 ЦК України, ст. 2, 10, 12, 76, 77, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, Законом України «Про страхування», суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування суму в якості страхового відшкодування у розмірі 24 360,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп., а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі6 000 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк