Справа №442/4326/20
Провадження №2/442/625/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - Грицай М.М.

секретар судового засідання - Антоненко В.О.,

з участю представника позивача прокурора Подолячек С.В.,

представника відповідача Дрогобицької міської ради Юзвак І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області (попередньо Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області) до Дрогобицької міської ради Львівської області, Комунального підприємства "Управитель "Житлово-експлуатаційне об`єднання" Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень Дрогобицької міської ради, договорів оренди та суборенди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулась виконувач обов`язків керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області (тепер Дрогобицька окружна прокуратура Львівської області) Подолячек Стефанія Володимирівна до Дрогобицької міської ради Львівської області, Комунального підприємства "Управитель "Житлово-експлуатаційне об`єднання" Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 , в якому просить визнати недійсним рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1041 від 28.12.2017 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під об`єктом нерухомого майна»; визнати недійсним пункт 7 рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1072 від 06.02.2018 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельних ділянок»; визнати недійсним договір оренди від 14.02.2018 земельної ділянки площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291), укладений між Дрогобицькою міською радою та КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради; визнати недійсним рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1121 від 06.03.2018 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по зміні її цільового призначення»; визнати недійсними пункти 1, 2, 3, 4 рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1144 від 29.03.2018 «Про затвердження проектів землеустрою, припинення права постійного користування та надання в оренду з правом суборенди»; визнати недійсним рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1156 від 12.04.2018 «Про надання дозволу КП «ЖЕО» на передачу земельної ділянки в суборенду»; визнати недійсним договір суборенди від 13.04.2018 земельної ділянки площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291), укладений між КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 ; застосувати наслідки недійсності правочину, повернувши земельну ділянку площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291) у володіння та розпорядження територіальної громади м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області.

В обґрунтування позову вказує, що за результатами здійснення представницької діяльності Дрогобицькою місцевою прокуратурою встановлено, що 28.12.2017 Дрогобицькою міською радою прийнято рішення № 1041, яким надано дозвіл Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради (КП «ЖЕО») на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 4061 кв.м на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування нежитлової будівлі з подальшим наданням в оренду. Водночас зазначає, що, укладаючи договір оренди вказаної земельної ділянки, відповідачі не мали наміру використовувати таку за цільовим призначенням, а саме для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування, оскільки на той час вирішувалось питання про знесення будівлі колишнього дитячого садка у зв`язку з її руйнуванням на 70 %, що підтверджується актом обстеження та перевірки від 08.02.2018. Знесення вказаної будівлі надало можливість відповідачам змінити цільове призначення земельної ділянки та передати таку, вже вільну від будь-яких об`єктів нерухомого майна, у суборенду для будівництва багатоквартирного житлового будинку. Отже, в даному випадку за результатами спірних рішень Дрогобицької міської ради, прийнято рішення про надання земельної ділянки комунальної власності поза конкурсними засадами, наслідком якого стало укладення договору оренди землі, та в подальшому суборенди, законність яких оспорюється прокуратурою. Спір, що виник, порушує економічні інтереси держави у сфері комунальної власності, а відсутність належного самоврядного контролю на вказаному напрямі створює сприятливі умови для незаконного використання майна комунальної власності територіальних громад м.Дрогобича.

Від представника Дрогобицької міської ради надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві вказують на те, що в прокуратури не було законних підстав для подання позовної заяви. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У суд подано заяву про скасування рішень Дрогобицької міської ради. Дрогобицька міська рада виступає відповідачем, що підтверджує той факт, що позов подано не в інтересах Дрогобицької міської ради, а проти неї.

З позовної заяви слідує, що прокуратурою не обґрунтовано законність подання позовної заяви, не зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Дрогобицька міська рада не зверталась до прокуратури з проханням представляти її інтереси в суді, а отже, вона подана з порушенням вимог ст. 56 п.4 ст. 185 ЦПК України.

Окрім того, п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Офіційне тлумачення положень частини десятої ст.59 цього закону дано в рішенні Конституційного суду України N" 7-рп /2009 від 16.04.2009 року.

У мотивувальній частині рішення записано, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Не можуть органи місцевого самоврядування скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язаних з реалізацію певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість в тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене з прийняття більш пізнього рішення.

Оскаржувані рішення є актами одноразової дії.

Таким чином, вважають, що позовні вимоги прокуратури протирічать ст.3 Конституції України та висновкам, викладених в рішенні Конституційного суду від 16 квітня 2009 року 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч.14 ст.46, ч.1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Вважають, що повноваження, визначені законодавством України, у сфері земельних відносин, а саме щодо надання земельних ділянок із комунальної власності у приватну власність чи користування є дискреційними повноваженнями органів державної влади або місцевого самоврядування, при яких міська рада вправі діяти на власний розсуд.

При цьому, керуючись чинним законодавством, можна зробити висновок, що ст. 92 Земельного кодексу України чітко визначено, хто вправі набувати земельну ділянку на праві постійного користування, зокрема до таких відносяться і підприємства комунальної власності. Проте, ні Земельним кодексом України, ні Законом України «Про оренду землі» не встановлено, що комунальному підприємству (юридичній особі) забороняється бути орендарем земельних ділянок, не визначено відповідно і те, що міським радам забороняється передавати в оренду земельні ділянки комунальної власності останнім. Тим паче, навпаки, законодавством імперативно визначено, що орендарями є також і юридичні особи України, до яких безпосередньо і відноситься комунальне підприємство «ЖЕО», яке відповідно до п.1.5. Статуту КП «ЖЕО», затвердженого рішенням сесії Дрогобицької міської ради №284 від 07.07.2011, є юридичною особою. А тому, зазначене порушення земельного законодавства, а саме п.2 ст.92 ЗК України, є невірним, оскільки, як зазначалось вище, чинними нормативно-правовими актами жодної дискримінації на право бути орендарем щодо комунальних підприємств, які являються юридичними особами в тому числі, не передбачено.

Відтак, Дрогобицькою міською радою правомірно в межах, визначених Законом повноважень, враховуючи законодавчо передбачену можливість надання земельної ділянки в оренду юридичним особам, надано в оренду КП «Управитель ЖЕО» земельну ділянку, на якій на момент надання такої ділянки знаходилось нерухоме майно, що перебувало на балансі у даної юридичної особи, а тому згідно ч. 2 ст. 134 ЗК України така не підлягала продажу на земельних торгах. Згодом, на підставі постійних скарг громадян сусідніх будинків з приводу небезпечного стану будівлі для здоров`я та життя мешканців, рішення відповідних комісій надано вищевказаний дозвіл на знесення даного нерухомого майна, оскільки таке перебувало в аварійному стані та було непридатним для подальшого використання. У подальшому, як відомо, вже вільна від забудови земельна ділянка за зверненням КП «ЖЕО», із урахуванням заяви громадянки ОСОБА_1 від 04.04.2018, була надана в суборенду, що не заборонено законодавством (ч. 6 ст. 93 ЗК України), орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

У позовній заяві не обґрунтовано порушень законодавства при прийнятті Дрогобицькою міською радою рішень від 06 березня 2018 року №1121, від 29 березня 2018 року №1144, від 12.04.2018 року №1156, а узагальнено вказано, що усі рішення з приводу земельної ділянки по АДРЕСА_1 підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням вимог законодавства України, а саме, ст. 92, 123 ЗК України. Однак, такі рішення прийняті за розглядом заяв КП «ЖЕО» згідно Земельного Кодексу, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та згідно Регламенту Дрогобицької міської ради.

Також вказують, що зазначення в позові того, що Дрогобицькою міською радою рішенням №1072 затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою, а не проект землеустрою, не може вважатись порушенням закону, так як документація із землеустрою, в даному випадку, проект відведення безпосередньо і являє собою затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали. Більше того, даним рішенням затверджувався саме проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що підтверджується додатками до цього рішення.

Від представника КП «Управитель «ЖЕО» Дрогобицької міської ради Петренка О.В. надійшов відзив на позов. Вважає, що прийняття рішень Дрогобицької міської ради № 1041 від 28.12.2017 та п.п. 7.1 п. 7 № 1072 від 06.02.2018 здійснено в межах ЗК України та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Що стосується прийняття Дрогобицькою міською радою рішень по зміні цільового призначення № 1121 від 06.03.2018 та №1144 від 29.03.2018, вважають, що вони також прийнятті в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавства України.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про оренду землі», орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Орендарями земельних ділянок можуть бути: громадяни і юридичні особи України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи, міжнародні об`єднання та організації, а також іноземні держави.

Що стосується укладення договору суборенди від 13.04.2018 земельної ділянки площею 4061 кв. м. на АДРЕСА_1 , між КП «Управитель «ЖЕО» ДМР та ОСОБА_1 , то такий укладався на виконання рішення Дрогобицької міської ради №1156 від 12.04.2018, яким надано дозвіл на передачу спірної земельної ділянки в суборенду для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Вказує, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними. Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів. Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.

З огляду на вказане вважає, що немає підстав для втручання позивача у розпорядження Дрогобицькою міською радою комунальною власністю, а саме, спірною земельною ділянкою, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на позов. З позовом не погоджується та заперечує проти його задоволення з огляду на таке. У відзиві вказує на те, що у ст. 92 Земельного кодексу України чітко визначено, хто вправі набувати земельну ділянку на праві постійного користування, зокрема, до таких відносяться і підприємства комунальної власності. Проте, ні Земельним кодексом України, ні ЗУ "Про оренду землі" не встановлено, що комунальному підприємстві (юридичній особі) забороняється бути орендарем земельних ділянок, не визначено відповідно і те, що міським радам забороняється передавати в оренду земельні ділянки комунальної власності останнім. Навпаки, законодавством імперативно визначено, що орендарями є також і юридичні особи України, до яких безпосередньо і відноситься комунальне підприємство "ЖЕО", яке відповідно до п.1.5. Статуту КП «ЖЕО», затвердженого рішенням сесії Дрогобицької міської ради №284 від 07.07.2011, є юридичною особою. А тому, зазначене порушення земельного законодавства, а саме: п. 2 ст. 92 ЗК України, є невірним, оскільки, як зазначалось вище, і нормативно-правовими актами жодної дискримінації на право бути орендарем щодо комунальних підприємств, які являються юридичними особами в тому числі, не передбачено.

Відтак, Дрогобицькою міською радою правомірно, в межах визначених Законом повноважень, враховуючи законодавчо передбачену можливість надання земельної ділянки в оренду юридичним особам, надано в оренду КП «Управитель ЖЕО» земельну ділянку, на якій на момент надання такої ділянки знаходилось нерухоме майно, що перебувало на балансі у даної юридичної особи, а тому згідно ч. 2 ЗК України така не підлягала продажу на земельних торгах. Згодом на підставі постійних скарг громадян сусідніх будинків з приводу небезпечного стану будівлі для здоров`я та життя мешканців, рішення відповідних комісій надано вищевказаний дозвіл на знесення даного нерухомого майно, оскільки таке перебувало в аварійному стані та було непридатним для подальшого використання. У подальшому, як відомо, вже вільна від забудови земельна ділянка за зверненням КП «ЖЕО», із врахуванням її ( ОСОБА_1 ) заяви від 04.04.2018 була надана в суборенду, що не заборонено законодавством, орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі.

Звертає увагу на те, що в позовній заяві жодним чином не обґрунтовано порушень законодавства при прийнятті Дрогобицькою міською радою оскаржуваних рішень, а узагальнено вказано, що усі рішення з приводу земельної ділянки по АДРЕСА_1 підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням вимог законодавства України.

Також вважає, що спірна земельна ділянка не є державною власністю, а відтак, розпорядження нею органом місцевого самоврядування не може зачіпляти інтересів держави. Земельна ділянка, про яку йдеться в оскаржуваних рішеннях, належить до комунальної власності, права власності територіальної громади м.Дрогобича, інтереси якої представляє та за захистом прав якої має звертатись міська рада, це виключає настання будь-яких правових наслідків для інших суб`єктів, у тому числі і для Держави Україна, та виключає порушення прав та охоронюваних інтересів держави через прийняття оскаржуваних рішень. Поряд з цим, обґрунтування звернення прокурора із позовом у цій справі полягають у захисті інтересів держави. Обставин звернення прокурора з метою захисту інтересів власника зазначених земельних ділянок - територіальної громади, в інтересах її представницького органу - Дрогобицької міської ради не наведено. Відтак, вважає, що позов у цій справі подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Від позивача надійшла відповідь на відзив. У такій вказується на те, що КП «ЖЕО» не зверталось з клопотанням про отримання земельної ділянки в оренду. Як вбачається із заяви №573 від 18.12.2017, КП «ЖЕО» просить надати лише дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4061 га за даною адресою для будівництва та обслуговування нежитлової будівлі, яка згідно рішення Дрогобицької міської ради №540 від 06.12.2012 перебуває на балансі вказаного підприємства.

Відповідно до положень п. «а» ч. 2 ст. 92 ЗК України підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності набувають лише право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності.

Як вбачається з відповіді міської ради від 19.06.2020, наданої на запит місцевої прокуратури, жодне будівництво будівель закладів комунального обслуговування на вказаній ділянці не планувалось. Наведене свідчить про незаконність зазначеного рішення та наявності підстав для визнання його недійсним.

У подальшому, п.п. 7.1 п.7 рішення Дрогобицької міської ради №1072 від 06.02.2018 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельних ділянок» затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4061 кв.м на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291) для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування та передано таку в оренду строком на 5 років.

На підставі вказаного рішення 14.02.2018 між Дрогобицькою міською радою Львівської області та КП «ЖЕО» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. Право оренди цього ж дня зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказане рішення міської ради прийняте в порушення вимог Земельного кодексу України, оскільки при його прийнятті, згідно з п.7 затверджено матеріали, з яких виготовлений проект, а не проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як цього вимагає закон.

Оскільки підставою для укладення договору оренди земельної ділянки від 14.02.2020 є рішення міської ради, які суперечать вимогам чинного законодавства, відтак, такий підлягає визнанню недійсним.

Подальше розпорядження вказаною земельною ділянкою (зміна цільового призначення земельної ділянки, надання дозволу на передачу земельної ділянки в суборенду, надання такої в суборенду) стало можливим завдяки прийняттю міською радою оскаржуваних рішень №1041 від 28.12.2017, п.п. 7.1 п.7 рішення Дрогобицької міської ради №1072 від 06.02.2018 та укладення на їх підставі договору оренди землі.

Таким чином, вимоги про визнання недійсними рішень міської ради про зміну цільового призначення земельної ділянки, надання дозволу на передачу земельної ділянки в суборенду, надання такої в суборенду та повернення земельної ділянки у володіння та розпорядження територіальної громади м.Дрогобича є похідними позовними вимогами, задоволення яких залежить від задоволення основних вимог позовної заяви.

У судовому засіданні прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області - Подолячек С.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Юзвак І.П. позову не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача КП «ЖЕО» та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 28.12.2017 Дрогобицькою міською радою прийнято рішення № 1041, яким надано дозвіл Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 4061 кв.м на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування нежитлової будівлі з подальшим наданням в оренду.

У подальшому, п.п. 7.1 п.7 рішення Дрогобицької міської ради №1072 від 06.02.2018 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельних ділянок» затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4061 кв.м на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291) для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування та передано таку в оренду строком на 5 років.

На підставі вказаного рішення 14.02.2018 між Дрогобицькою міською радою Львівської області та КП «ЖЕО» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. Право оренди цього ж дня зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

06.03.2018 Дрогобицькою міською радою прийнято рішення №1121 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по зміні її цільового призначення». Пунктом 1 вказаного рішення надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 4061 кв. м на АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні на праві оренди у КП «ЖЕО», із будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування на будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Пунктами 1-4 рішення Дрогобицької міської ради №1144 від 29.03.2018 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4061 га (4061 кв.м.), кадастровий номер :01:002:0291 за вищевказаною адресою зі зміною її цільового призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку та змінено її цільове призначення із «для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування» на «для будівництва та обслуговуванні багатоквартирного житлового будинку». Рішенням надано дозвіл КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради на передачу в суборенду вказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку у відповідності до чинного законодавства.

Рішенням №1156 від 12.04.2018 КП «ЖЕО» надано дозвіл на передачу згаданої земельної ділянки ОСОБА_1 в суборенду для будівництва обслуговування багатоквартирного житлового будинку строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі вказаного рішення 13.04.2018 між КП «ЖЕО» та ОСОБА_1 укладено договір суборенди земельної ділянки площею 0,4061 га на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Судом також встановлено, що на спірній земельній ділянці було розташовано нежитлове приміщення - корпус №2 Палацу дитячої та юнацької творчості, яке згідно рішення Дрогобицької міської ради №540 від 06.03.2012 перебувало на балансі КП «ЖЕО».

08.02.2018 комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій проведено обстеження колишнього дитячого садка на АДРЕСА_1 , у ході якого встановлено, що будівля зруйнована орієнтовно на 70%, а саме: фундаменти знаходяться у напівзруйнованому стані, відсутні вікна, двері, стеля та частина стін обвалилась, по існуючих стінах спостерігаються видимі тріщини до 15-20 сантиметрів. За результатами проведеного обстеження, зобов`язано балансоутримувача КП «ЖЕО» терміново провести демонтаж вказаної споруди.

22.02.2018 рішенням Дрогобицької міської ради №1099 від 22.02.2018 надано дозвіл КП «ЖЕО» на знесення будівель, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Дрогобича і перебувають на балансі КП «ЖЕО», в тому числі нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 , балансовою вартістю - 154 511 грн. Пунктом 3 вказаного рішення вирішено виключити з переліку об`єктів нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дрогобич, об`єкти, які зазначені у п.1 цього рішення.

01.03.2018 затверджено акт про списання з балансу нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 .

За результатами проведеної перевірки ГУ Держгеокадастру у Львівській області встановлено, що рішення органу місцевого самоврядування про відведення земельної ділянки за вищевказаною адресою прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, що підтверджується актом №56-ДК/18/АП/09/01/-20 від 03.02.2020 (порушення вимог ст.92, 132 ЗК України при прийнятті Дрогобицькою міською радою рішень №1041 від 28.12.2017, №1072 (п.п.7.1 пункту 7) від 06.02.2018, №1121 від 06.03.2018, №1144 від 29.03.2018, №1156 від 12.04.2018).

Рішенням Дрогобицької міської ради від 25 листопада 2021 року №806 «Про припинення права користування земельними ділянками» вирішено припинити право користування земельною ділянкою площею 0,4061 га на АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку КП «Управитель» ЖЕО» (договір оренди землі від 14 лютого 2018 року) та ОСОБА_1 (договір суборенди землі від 13 квітня 2018 року). Зобов`язано управлінню у Дрогобицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області внести відповідні зміни у земельно-облікову документацію.

Статтею 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державні власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Частиною 2 ст. 93 ЗК України передбачено, що земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, також іноземним державам.

Відповідно до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішень відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Водночас, земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, відповідно до ч.1 ст. 123 ЗК України, передаються особам, зазначеним у пункті «а» частини другої статті 92 цього кодексу, лише на праві постійного користування.

Відповідно до положень ст.152 Земельного кодексу України, яка передбачає способи захисту прав на земельні ділянки, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч.1 ст.155 Земельного Кодексу України, уразі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 41 Конституції України та статтею 319 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Звертаючись до суду із цим позовом, прокурор вказувала на те, що внаслідок прийняття Дрогобицькою міською радою оскаржуваних рішень та укладенням оспорюваних правочинів порушено інтереси територіальної громади міста Дрогобича щодо розпорядження земельною ділянкою, площею 4061,00 кв.м., кадастровий номер :01:002:0291, на АДРЕСА_1 , а тому просилавизнати недійсними оскаржувані рішення Дрогобицької міської ради, оспорювані договори оренди та суборенди земельної ділянки, та застосувати наслідки недійсності правочину, повернувши спірну земельну ділянку у володіння та розпорядження територіальної громади м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, передання Дрогобицькою міською радою спірної земельної ділянки КП «Управитель» ЖЕО» у користування на праві оренди є неправомірним. Як наслідок, оспорювані правочини (договір оренди і суборенди) не відповідають вимогам чинного законодавства, а такі, в свою чергу, укладені на підставі оспорюваних рішень міської ради. Суд звертає увагу, що до порушення інтересів територіальної громади призвели саме дії органу місцевого самоврядування, уповноваженого розпоряджатись спірною земельною ділянкою, яка не вибувала з власності територіальної громади. І такі дії органу місцевого самоврядування полягали у прийнятті оспорюваних рішень. Відповідно, оспорювані позивачем договори та рішення міської ради слід визнати недійсними.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року в справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц).

Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Враховуючи викладене вище, судом встановлено, що між відповідачами склались правовідносини зобов`язального характеру, а тому позовні вимоги прокуратури, зокрема реституція, є правомірним і ефективним способом захисту права власності громади міста Дрогобича на спірну земельну ділянку.

При цьому, не зважаючи на те, що спірна земельна ділянка повернута у володіння та розпорядження територіальної громади м. Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області у зв`язку із прийняттям рішення міської ради від 25 листопада 2021 року №806 «Про припинення права користування земельними ділянками», якими вирішено припинити право користування земельною ділянкою КП «Управитель» ЖЕО» (договір оренди землі від 14 лютого 2018 року) та ОСОБА_1 (договір суборенди від 13 квітня 2018 року), розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 905/1227/17 та Верховний Суд у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 394/301/19, від 03 грудня 2021 року у справі № 906/1061/20.

У той же час, наслідки визнання правочинів недійсними передбачені статтею 216 ЦК України, за якою у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Отже, цивільно-правовим наслідком визнання оспорюваних договорів недійсними є повернення сторін договору до первісного стану, тобто реституція, як спосіб захисту. Відтак, позовна вимога щодо застосування наслідків недійсності правочину, шляхом повернення спірної земельної ділянки у володіння та розпорядження територіальної громади м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області, є обґрунтованою та підставною.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, слід вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Суд бере до уваги, що при поданні позову до суду, на виконання вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем сплачено судовий збір у розмірі 16816,00 грн (платіжне доручення №1235 від 07.07.2020) з урахуванням кількості позовних вимог (8 позовних вимог х 2102 грн (ставка судового збору на час звернення з позовом)).

У відповідності до положень ст.141 ЦПК Укрїани, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Отже, з відповідача - Дрогобицької міської ради слід стягнути сплачений судовий збір за 5 (п`ять) позовних вимог, які стосуються визнання недійсними оспорюваних рішень. За позовні вимоги щодо визнання договорів недійсними слід стягнути в рівних частинах з відповідачів, які є сторонами оспорюваних договорів (договір оренди (2102 грн : 2) по 1051 грн з Дрогобицької міської ради та КП «ЖЕО»; договір суборенди (2102 грн : 2) по 1051 грн з КП «ЖЕО» та ОСОБА_1 ). Що ж стосується стягнення сплаченого судового збору за позовну вимогу про застосування наслідків недійсності правочину, то такий слід стягнути з трьох відповідачів у рівних частках (2102 грн : 3 = 700,67).

Таким чином, з Дрогобицької міської ради підлягає до стягнення сплачений судовий збір в загальному розмірі 12261,67 грн (5х2102 + 1051 + 700,67), з КП «ЖЕО» - 2802,67 грн (1051 + 1051+700,67); решта сплаченого судового збору - з ОСОБА_1 в розмірі 1751,66 грн (1051 + 700,66).

Керуючись ст. ст. 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89, 95, 141, 209-211, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області задоволити.

Визнати недійсним рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1041 від 28.12.2017 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під об`єктом нерухомого майна»;

визнати недійсним пункт 7 рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1072 від 06.02.2018 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельних ділянок»;

визнати недійсним договір оренди від 14.02.2018 земельної ділянки площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291), укладений між Дрогобицькою міською радою та КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради;

визнати недійсним рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1121 від 06.03.2018 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по зміні її цільового призначення»;

визнати недійсними пункти 1, 2, 3, 4 рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1144 від 29.03.2018 «Про затвердження проектів землеустрою, припинення права постійного користування та надання в оренду з правом суборенди»;

визнати недійсним рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1156 від 12.04.2018 «Про надання дозволу КП «ЖЕО» на передачу земельної ділянки в суборенду»;

визнати недійсним договір суборенди від 13.04.2018 земельної ділянки площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291), укладений між КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 ;

застосувати наслідки недійсності правочину, повернувши земельну ділянку площею 4061 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0291) у володіння та розпорядження територіальної громади м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області.

Стягнути з Дрогобицької міської ради Львівської області сплачений судовий збір у розмірі 12261,67 грн за наступними реквізитами: Львівська обласна прокуратура, , МФО 820172, р/р UA0000774 у ДКСУ у м.Києві.

Стягнути з Комунального підприємства «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради сплачений судовий збір у розмірі 2802,67 грн за наступними реквізитами: Львівська обласна прокуратура, , МФО 820172, р/р UA0000774 у ДКСУ у м.Києві.

Стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1751,66 грн за наступними реквізитами: Львівська обласна прокуратура, , МФО 820172, р/р UA0000774 у ДКСУ у м.Києві.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2023.

Суддя Грицай М.М.