УХВАЛА

20 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 2-2830/10

провадження № 61-17218ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, скасування постанов приватного виконавця в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату та про арешт коштів на банківському рахунку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. щодо скасування постанов приватного виконавця в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату та про арешт коштів на банківському рахунку.

Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 2-2830/10, виданого Франківським районним судом м. Львова 21 квітня 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 1 369 433,32 грн, судових витрат у розмірі 1 700 грн та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. від 13 серпня 2021 року накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках у банківських та фінансових установ, в тому числі і банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» для перерахування аліментів на утримання її неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджувала, що отримані аліменти не мають відношення до її доходу, оскільки перераховуються на утримання неповнолітньої дитини, однак, незважаючи на те, що вона зверталася до приватного виконавця з клопотанням про зняття арешту з банківського рахунку для перерахування аліментів, арешт не знято, а кошти, спрямовані для утримання дитини, заблоковані на банківському рахунку.

Зазначала, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. від 16 серпня 2021 року звернуто стягнення на її заробітну плату в розмірі 20 % від заробітної плати, однак фактично з неї утримується

100 % заробітної плати. Вказувала, що сума для примусового стягнення з врахуванням виконавчих витрат складає 1 287 186,61 грн, однак, приватним виконавцем ця сума безпідставно збільшена до 1 645 883,62 грн, тобто на

358 697,01 грн.

Звертала увагу, що виконавче провадження № НОМЕР_2 неправомірно відкрито за відсутності оригіналу виконавчого листа № 2-2830/10, виданого Франківським районним судом м. Львова 21 квітня 2011 року, на підставі копії виконавчого листа. Вважала, що ухвала Франківського районного суду від 18 грудня 2020 року про заміну сторони стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 не набрала законної сили, а відтак, приватний виконавець відкрив виконавче провадження на підставі заяви особи, яка не є стягувачем за виконавчими листами № 2-2830/10, виданими Франківським районним судом м. Львова 21 квітня 2011 року. За вказаних обставин, з урахуванням доповнень до скарги, ОСОБА_1 просила суд:

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. від 13 серпня 2021 року про арешт коштів ОСОБА_1 ;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. від 16 серпня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. від 13 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2;

- незаконно стягнуті приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М. кошти повернути ОСОБА_1 ;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2 повернути стягувачу для приведення їх у відповідність до Закону.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року в частині не зняття приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М. арешту з грошових коштів, що надходять як аліменти на утримання малолітньої дитини та як заробітна плата ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» скасовано, ухвалено в цій частині вимог скарги нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 в цій частині задоволено частково. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. скасувати арешт грошових коштів, що надходять

як аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та як заробітна плата ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк». Ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 залишено без змін.

01 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Франківського районного суду

м. Львова від 07 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року в частині невизнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. щодо винесення ним постанови від 13 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, ухвалити в цій частині вимог скарги нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій під час розгляду скарги не надали належної правової оцінки доводам та доказам, що мають значення для справи і свідчать про неправомірність дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно положення статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця має відбуватися згідно із статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових

осіб) - це сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У відповідності до частини другої статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом. Приватний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Суди встановили, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 квітня 2011 року, позов ВАТ КБ «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 1 369 433,32 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 964 584,55 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» судові витрати в розмірі 1 700 грн державного мита та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що були сплачені при поданні позовної заяви.

На виконання вищезазначеного рішення суду, 21 квітня 2011 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 2-2830/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1 369 433,32 грн, судових витрат у розмірі 1 700 грн державного мита та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. від 13 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження

№ НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 2-2830/10, виданого Франківським районним судом м. Львова, 21 квітня 2011 року, боржником за яким є, в тому числі і ОСОБА_1 , та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено божника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, а також стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 137 116,33 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 13 серпня 2021 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, - 1 508 767,29 грн.

Порушень норм чинного законодавства при винесенні приватним виконавцем вказаних постанов (у частині, у якій у задоволенні скарги відмовлено) судами не встановлено.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 грудня

2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги на рішення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не виявлено порушення судами норм ЦК України, ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження». Правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій вказаних вище норм права не викликає розумних сумнівів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня

2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо скасування постанов приватного виконавця в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату та про арешт коштів на банківському рахунку - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович