Справа № 509/5940/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Любашівський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересована особа: ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Любашівського ВДВС Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та зобов`язання вчинити дії з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Любашівського ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка полягає у не проведенні нарахування та перерахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 , згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.09.2022 року справа №509/5940/21 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), без обмеження їх максимальним розміром;

- зобов`язати Любашівський ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) провести перерахунок аліментів, стягнених з ОСОБА_2 , на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.09.2022 року (справа № 509/5940/21), за періоди січень, липень, жовтень грудень 2022 року та січень 2023 року, без обмеження їх максимальним розміром;

-та зобов`язати Любашівський ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) проводити нарахування суми аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 , на її користь на утримання сина малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.09.2022 року (справа № 509/5940/21), без обмеження їх максимальним розміром.

Свою скаргу вона мотивувала тим, що суб`єкт оскарження при виконанні виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 протиправно обмежив стягнутий судовим рішенням розмір аліментів, за періоди січень, липень, жовтень грудень 2022 року та січень 2023 року, у розмірі - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, посилаючись на ч. 5 ст. 183 СК України, тоді як у вказані періоди згідно рішення суду, розмір аліментів повинен був становити частина доходів ОСОБА_2 . Звертає увагу на те, що законодавством України не передбачено максимального розміру аліментів, які стягуються в позовному провадженні, та посилаючись на норми закону просила її скаргу задовольнити в повному обсязі.

Скаржник ОСОБА_1 , та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника ОСОБА_1 адвоката Сухецької С.М. надійшла заява від 20.06.2023 року, в якій підтримала скаргу в повному обсязі, просила її задовольнити та просила провести розгляд справи без її участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи.

Частинами 1 та 2 статті 450 ЦПК України, передбачено, що скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, рішення, діячи бездіяльність яких оскаржується. Їх неявка, у разі належного повідомлення про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Предметом оцінки судом скарг на дії державних виконавців є законність дій державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції та здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України (стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязів чиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.09.2022 року по справі № 509/5940/21 було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та було стягнено з ОСОБА_2 (PHOКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мiнiмуму для дитини вiдповiдного віку, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.11.2022 року вказане рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.09.2022 року залишено без змін.

20.09.2022 року було видано виконавчий лист по цивільній справі №509/5940/21 Любашівським ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження ВП №69918836 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа № 509/5940/21 виданого Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 (PHOКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мiнiмуму для дитини вiдповiдного віку, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час здійснення виконавчого провадження, у зв`язку з неналежним виконанням боржником ОСОБА_2 рішення суду, державним виконавцем було нараховано станом на 01.04.2023 р. заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 287 743,81 грн.

При проведенні розрахунку та визначенні розміру аліментів, державним виконавцем було застосовано ч. 5 ст. 183 СК України, відповідно до якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину- однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Керуючись вказаною нормою закону суб`єктом оскарження було обмежено розмір нарахування та стягнення аліментів розміром не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Так, з наданого скаржником розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що у періоди січень 2022 року, липень 2022 року, жовтень 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року з доходу ОСОБА_2 стягувалися аліменти не у розмірі частини його доходів, а у розмірі десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Суд погоджується з доводами скаржника щодо протиправності обмеження стягнутих судовим рішенням аліментів розміром десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, оскільки це суперечить резолютивній частині рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судом встановлено, що скаржник зверталася на адресу суб`єкта оскарження з письмовими заявами про проведення перерахунку аліментів без обмеження їх будь-якими максимальними розмірами, але відповіді не отримала.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про здійснення перерахунку аліментів без їх обмеження будь-якими розмірами, у відповідності до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.09.2022 року по справі № 509/5940/21, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, керуючисьст ст.353,451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Любашівського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка полягає у не проведенні нарахування та перерахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.09.2022 року (справа №509/5940/21) на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), без обмеження їх максимальним розміром.

Зобов`язати Любашівський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) провести перерахунок аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.09.2022 року (справа №509/5940/21), за періоди січень, липень, жовтень, грудень 2022 року та січень 2023 року, без обмеження їх максимальним розміром.

Зобов`язати Любашівський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) проводити нарахування суми аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.09.2022 року (справа №509/5940/21), без обмеження їх максимальним розміром.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Кочко В.К.