Справа № 607/5533/23
Провадження № 2/156/126/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

22 червня 2023 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Федечко М. О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

розглянувши в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне підприємство "МАКСІ АВТО" про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

24.03.2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Гриба Олега Володимировича звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне підприємство "МАКСІ АВТО" про визнання права власності на автомобіль.

28.03.2023 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позовну заяву, а третій особі - п`ятиденний строк з дня отримання копії позовної заяви для надання пояснень щодо позову.

Ухвалою суду від 25.04.2023 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Іваничівського районного суду Волинської області.

07.06.2023 року з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за підсудністю до Іваничівського районного суду Волинської області надійшла цивільна справа № 607/5533/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне підприємство "МАКСІ АВТО" про визнання права власності на автомобіль.

Судом було встановлено, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 08.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне підприємство "МАКСІ АВТО" про визнання права власності на майно залишено без руху та надано позивачу строк п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали для виправлення вказаних в ухвалі недоліків:

1) подати позовну заяву у новій редакції у якій зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

2) долучити до матеріалів справи засвідчений відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України переклад документів, які видані іноземною мовою, на які позивач посилається, як на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві - у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи. Тобто в ухвалі суду вказано належний спосіб усунення недоліків та роз`яснено позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, позовна заява буде залишена без розгляду.

Вказана ухвала доставлена на електронну адресу представника позивача ОСОБА_3 08.06.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

20.06.2023 року на адресу суду поштовим зв`язком надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про долучення документів для усунення недоліків, якою лише частково виконано вимоги ухвали від 08.06.2023 року, зокрема подано позовну заяву у новій редакції із зазначенням про наявність у позивача оригіналів письмових доказів у кількості, відповідно до учасників процесу. Крім цього, представником позивача з метою усунення недоліків позовної заяви у кількості, відповідно до учасників процесу долучено копії перекладу документа замовлення на автомобіль та заяви про продаж автомобіля, здійснений центром мовних перекладів.

За наслідками ознайомлення із заявою про усунення недоліків, долучених до такої документів, суд двійшов висновку судове рішення про залишення позовної заяви без руху, належним чином стороною позивача не виконано, з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 9 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. Згідно з частинами 3, 4 ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики», сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч.3 ст.8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Абзацом четвертим пункту 8 Розділу І Інструкції з діловодства в місцевих та адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 №814, передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені офіційним перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, Законом встановлено вимоги, відповідно до яких сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

У свою чергу, із наданих ВССУ роз`яснень, які викладені у листі «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року слідує, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Тобто, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Як встановлено судом з поданої заяви представника позивача на усунення недоліків позову, останнім залишено поза увагою вказівка суду про подання до суду доказів іноземною мовою, не лише з відповідним перекладом на українську мову, а й з нотаріальним посвідченням, що позбавляє суд у належній спосіб ідентифікувати такі докази.

При цьому, представник позивача у новій редакції позовної заяви вказує, що оригінали документів замовлення на автомобіль та заява про продаж автомобіля Ауді перебувають у позивача, однак про причини неможливості долучення до матеріалів справи засвідченого відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України перекладу документів, які видані іноземною мовою у заяві про усунення недоліків не вказує. Клопотання про продовження процесуального строку для виправлення вказаних в ухвалі суду від 08.06.2023 року недоліків від представника позивача також не надходило.

Разом із тим, згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити приналежність поданих доказів до заявленого позову та достовірність наданого представником позивача перекладу заяви про продаж автомобіля та документу замовлення на автомобіль, оскільки всупереч вимогам ст. 79 Закону України «Про нотаріат» переклад документів здійснено перекладачем, справжність підпису якого нотаріально не засвідчена.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач, подаючи заяву з обґрунтуванням позовних вимог, не дотримався приписів ч. 1 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, та відповідно не усунув недоліків позовної заяви, що були чітко викладені в ухвалі суду від 08.06.2023 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, у якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Отже, з огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху, належним чином стороною позивача не виконано, а рішення суду про залишення позовної заяви без розгляду не є обмеженням права на доступ до правосуддя, оскільки особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ч. 4 ст.175, ч. 4 ст.177, частинами 11-13 ст.187, п. 8 ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне підприємство "МАКСІ АВТО" про визнання права власності на майно залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. О. Федечко