Справа №463/5147/23
Провадження №2-н/463/1506/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу в частині вимог

22 червня 2023 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

адвокат Дегтяренко О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ВС №1164419 від 19 червня 2023 року, звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь - ОСОБА_1 , у розмірі - однієї чверті, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку від заробітку боржника щомісячно, починаючи із дня подання цієї заяви і до досягнення дитиною повноліття. При цьому у поданій заяві також просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України 22 червня 2023 року було отримано витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо боржника ОСОБА_2 з якого вбачається, що місце проживання останнього зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того судом було отримано витяги з Єдиного державного демографічного реєстру щодо стягувача ОСОБА_1 та доньки сторін ОСОБА_3 , якими підтверджено, що місце їх проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , вказана адреса відноситься до території Личаківського району м. Львова, відтак відповідно до ч. 1 ст. 28, ст. 162 ЦПК України дана заява про видачу судового наказу належить до підсудності Личаківського районного суду м. Львова.

Водночас вивчивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України визначено, що у судовому наказі зазначається зокрема сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 даної статті.)

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому згідно з ч. 3 даної статті кодексу для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Хоч представником стягувача в заяві про видачу судового наказу заявлено вимогу про стягнення з боржника на користь стягувача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., однак жодних доказів на підтвердження розміру та факту їх понесення, або ж того, що такі будуть понесені в подальшому стягувачем у зв`язку з розглядом даної справи, до матеріалів заяви не долучено, а відтак такі витрати не підлягають розподілу.

Згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Беручи до уваги наведене вище, приходжу до висновку, що слід відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 160, 165, 168, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитинив частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Стрепко Н.Л.