Справа № 309/5732/23
Провадження № 2/309/1144/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Поковба Тетяна Василівна до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поковба Т.В., звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги вмотивовані тим, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі. Рішенням Хустського районного суду від 18 травня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області 22.04.2010р. та зроблено відповідний актовий запис за №52. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Рішенням Хустського районного суду від 14.07.2010 року з відповідача вирішено стягнути на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина по 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 28.04.2010р. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хустського районного суду від 10.12.2015р. збільшено розмір стягуваних аліментів на утримання сина на 800 (вісімсот) гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

Позивачка зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Хустського районного суду 10.12.2015 року, є зовсім незначним, значно менший ніж прожитковий мінімум для дітей відповідного віку та є недостатнім для належного утримання сина, придбання одягу, взуття, продуктів харчування, шкільного приладдя. Відповідач не піклується про сина взагалі, не цікавиться його здоров`ям, духовним та моральним розвитком. Визначений за рішенням суду розмір аліментів сплачує нерегулярно, постійно виникають заборгованості. Ці кошти є недостатніми для належного виховання та піклування про дитину.

Розмір аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах стрімкого збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, та позбавляє їх сина гідного розвитку та навчання. На даний час дитина навчається у Ізянській ЗЗСО І-ІІІ ступенів Хустської міської ради, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому.

ОСОБА_1 самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Позаяк відповідач, молодий за віком, здоровий, отримує значний дохід, тому має можливість сплачувати кошти на утримання дитини. Вже більше двох років він перебуває на заробітках за кордоном, де отримує високу заробітну плату.

Враховуючи вище зазначені обставини ОСОБА_1 змушена звернутись до суду для вирішення питання щодо збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу ОСОБА_2 направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву не надіслав. Також, відповідача повідомлено про час, дату та місце судового засідання шляхом направлення йому смс повідомлення про виклик, яке він отримав 28.11.2023 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, від її адвоката Поковба Т.В. 18.12.2023 року надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який було розірвання рішенням Хустського районного суду від 18 травня 2016 року (а.с.11).

У сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області 22.04.2010р. та зроблено відповідний актовий запис за №52 (а.с.9).

Рішенням Хустського районного суду від 14.07.2010 року з відповідача вирішено стягнути на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина по 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 28.04.2010р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Рішенням Хустського районного суду від 10.12.2015р. збільшено розмір стягуваних аліментів на утримання сина на 800 (вісімсот) гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму (а.с.12-13).

Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, в редакції Закону від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тобто, з прийняттям Верховною Радою України Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», запроваджено правовий механізм зміни, за рішення суду, способу стягнення аліментів попередньо, визначений рішенням суду.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ч. 1 ст. 182 СК України, з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведеності стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України, з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ, гарантії прав дитини, а саме, що: - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи матеріальне становище сторін, інтереси дитини та реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти, з врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 3000 грн. відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Крім того, аліменти, після зміни способу їх стягнення, підлягають стягненню починаючи від дня набрання чинності рішення суду і до повноліття дитини, оскільки ст. 191 СК України регламентує час, з якого присуджуються аліменти, а в даному випадку судовим рішенням не присуджуються аліменти на дитину, а змінюється спосіб їх стягнення.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, , суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково .

Змінити розмір аліментів, що встановлений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 10.12.2015 року та стягувати з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 3000 грн. (три тисячі) гривень щомісячно , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 мешканця АДРЕСА_1 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 20.12.2023року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.