Справа № 366/3630/23
Провадження № 2-о/366/101/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іванків за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів (Мінветеранів), про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

ОСОБА_1 (далі Заявниця) звернулась в суд із заявою, у якій просить встановити факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 був її чоловіком. З початком повномасштабного вторгнення росії в Україну до моменту загибелі ОСОБА_2 здійснював заходи із забезпечення національної безпеки і оборони на території Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області.

ОСОБА_2 здійснював доставку продуктів харчування, ліків, теплих речей для осіб похилого віку, інвалідів та сім`ям з малолітніми дітьми, які проживали на тимчасово окупованих територіях Вишгородського району Київської області, зокрема в смт. Іванків, селах Запрудка, Сукачі, ОСОБА_3 , Шпилі.

ОСОБА_2 передав мешканцям смт. Іванків понад 300 кг харчових продуктів, керівництву КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» для забезпечення роботи генератора у відділенні швидкої допомоги, хірургії, пологового відділення зібрав і передав в сукупності понад 1000 літрів дизельного пального, підвозив власним транспортом мешканцям селища воду і хліб, організовував перевезення до лікарні людей в критичному стані, евакуював з окупованої території в м. Київ на госпіталізацію до обласної лікарні особу в критичному стані, яку не було можливості вивезти ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_2 визначав точні місця розташування і кількість техніки, складів боєприпасів та особового складу окупаційних сил рф, і отриману інформацію передавав на закритті українські державні чат-боти у месенджері «Телеграм», персонально військовослужбовцям ЗСУ, що були з ним на зв?язку в телефонному режимі.

При цьому всьому, ОСОБА_2 не перебував у складі військових частин, ЗСУ, ДПС України, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ чи іншого утвореного відповідно до законодавства військового формування чи правоохоронного органу.

31.03.2022, він, здійснюючи зазначені заходи, загинув поблизу с. Шпилі Вишгородського району Київської області внаслідок мінно-вибухової травми.

Метою встановлення цього факту є звернення з рішенням суду до міжвідомчої комісії Міністерства у справах ветеранів (Мінветеранів) для встановлення комісією факту безпосередньої участі ОСОБА_2 у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану для подальшого отримання Заявницею статусу члена сім`ї загиблого Захисника України.

Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не мав статусу військовослужбовця, у заявниці відсутні документи для звернення до комісії Мінветеранів, а, за відсутності документів, до комісії можливо звернутись з рішенням суду про встановлення факту безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану.

Рух справи

30.11.2023 заява надійшла до суду.

01.12.2023 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку окремого провадження. Судовий розгляд призначено на 20.12.2023. У судове засідання викликано свідків.

Виклад позиції учасників справи

Представник заінтересованої особи, Міністерства у справах ветеранів (Мінветеранів) у судове засідання не з`явився. Направив до суду письмові пояснення на заяву, у якому навів перелік нормативно-правових актів, на підставі яких вирішується питання про встановлення міжвідомчою комісією Мінветеранів факту безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану та зазначив, що у разі встановлення судом неможливості встановити такий факт в позасудовому порядку, Заявниця може встановити такий факт рішенням суду.

Встановлені обставини справи

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бровари Київської області, що підтверджується копією його паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.2003 Броварським РВ ГУМВС України в Київській області (а.с. 12-15 Т. 1). Йому присвоєно РНОКПП НОМЕР_2 (а.с. 16 Т. 1).

02.10.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2 та Заявницею зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1608, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 19.04.2022 (а.с. 17 Т. 1).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 44 від 06.04.2022, виданим судово-медичним експертом Іванківського відділення КОБ СМЕ Новохацькою І.П., ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у лісосмузі поблизу с. Шпилі у віці 48 років, причина смерті: вибухова травма з пошкодженням черепа та живота внаслідок дії вибухів та осколків (а.с. 18-19 Т. 1).

Факт смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 12.04.2022 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 20 Т. 1).

Відповідно до письмових свідчень голови Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області Свириденко Т. від 26.05.2023, ОСОБА_2 брав участь у наданні волонтерської допомоги у Вишгородському районі Київської області з 24.02.2022 по 31.03.2022, за напрямами, визначеними абзацом дев?ятим частини третьої статті 1 Закону України «Про волонтерську діяльність», а також в зазначений період здійснював заходи із забезпечення національної безпеки і оборони. Вищезазначена волонтерська діяльність ОСОБА_2 полягала у доставці продуктів харчування, ліків, теплих речей для осіб похилого віку, інвалідів та сім?ям з малолітніми дітьми, які проживали у тимчасово окупованих населених пунктах Вишгородського району Київської області з 24.02.2022 по 31.03.2022, зокрема в смт Іванків, де їх отримували мешканці ближніх сіл: Запрудка, ОСОБА_5 , хутір ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . За цей час ОСОБА_2 передав мешканцям смт Іванків Київської області понад 300 кг харчових продуктів, керівництву КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» для забезпечення роботи генератора у відділенні швидкої допомоги, хірургії, пологового відділення зібрано і передано понад 1000 літрів дизельного пального. ОСОБА_2 підвозив власним транспортом мешканцям селища воду і хліб, організовував перевезення до лікарні людей в критичному стані, евакуював з окупованої території в м. Київ на госпіталізацію до обласної лікарні особу в критичному стані, яку не було можливості вивезти ОСОБА_4 . Заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, які здійснював ОСОБА_2 з 24.02.2022 р. по 31.03.2022, полягали у визначенні точних координат місць розташування і кількості техніки, складів боєприпасів та особового складу окупаційних сил Російської федерації й передачі цієї інформації на закритті українські державні чат-боти у месенджері «Телеграм», персонально військовослужбовцям ЗСУ, що були з ним на зв?язку в телефонному режимі, що був доступний виключно за блок-постами російських окупантів. Смерть волонтера ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок мінно-вибухової травми під час здійснення волонтерської діяльності за напрямами, визначеними абзацом дев?ятим частини третьої статті 1 Закону України «Про волонтерську діяльність» та заходи із забезпечення національної безпеки і оборони України.

Заявниця ОСОБА_1 надала суду пояснення, які зводяться до того, що її чоловік ОСОБА_2 під час окупації Іванківської територіальної громади займався волонтерством та збирав дані про точні місця розташування формувань зс рф. Він проходив блок-пости зс рф за допомогою посвідчення волонтера, після чого виходив в місця, де ловив мобільний зв`язок та передавав отримані дані військовослужбовцям ЗСУ. Останній раз він вивозив людину на ім`я ОСОБА_8 через блок-пости зс рф до лікарні м. Києва. 31.03.2022, коли він повертався назад в смт. Іванків наступив на розтяжку та загинув.

Свідок ОСОБА_9 надав суду показання, які зводяться до того, що під час окупації військами рф Іванківської територіальної громади він перебував в смт. Іванків. Загиблого ОСОБА_2 знав особисто, останній йому розповідав, що він є родичем розвідників, його брат генерал Шаповалов загинув, а зять несе службу у Головному управлінні розвідки України. Працівники ГУР попросили ОСОБА_2 залишитись в смт. Іванків для того, щоб він надавав інформацію про розташування збройних формувань зс рф.

Свідок ОСОБА_10 , яка є першим заступником голови Іванківської селищної ради, надала суду показання, які зводяться до того, що особисто загиблого ОСОБА_2 вона не знала, але їй було відомо про те, що він займався волонтерством та під час окупації ходив в Іванківську центральну районну лікарню. Лікарі розповідали, що ОСОБА_2 допомагав лікарні з паливом та продуктами харчування. Під час окупації він вивозив в лікарню м. Києва одного хворого на прізвище ОСОБА_11 на гемодіаліз, а коли повертався назад то підірвався на міні.

Свідок ОСОБА_12 яка є головним лікарем Іванківської ЦРЛ, надала суду показання, які зводяться до того, що вона підтвердила факт здійснення ОСОБА_2 волонтерської діяльності і така діяльність здійснювалась ним неодноразово в період окупації Іванківської територіальної громади. Свідок підтвердила, що ОСОБА_2 дійсно вивозив хворого ОСОБА_13 в лікарню м. Києва на гемодіаліз, бо в останнього був критичний стан здоров`я, він майже помирав, а лікарі не знали як гемодіаліз робити. Повертаючись назад, ОСОБА_2 підірвався на міні та загинув.

Свідок ОСОБА_13 надав суду показання, які зводяться до того, що ОСОБА_2 спільно з кумом свідка вивозили його на автомобілі в лікарню м. Києва на гемодіаліз, оскільки стан здоров`я був критичний. На блок-постах ОСОБА_2 показував військовим рф своє посвідчення волонтера і їх пропускали. Вони їхали в м. Київ через смт. Бородянка. Після того, як вони проїхали с. Соснівка з`явився мобільний зв`язок та ОСОБА_2 з кумом свідка дзвонили та запитували куди потрібно його доставити. Приїхавши в м. Київ, свідка доставили в лікарню по вул. Петра Запорожця, де свідку надали медичну допомогу. Коли ОСОБА_2 повертався назад в смт. Іванків то підірвався на міні.

З огляду на встановлені обставини справи, показання Заявниці та свідків, застосовуючи відповідні норми права, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Виходячи зі змісту постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, Іванківська селищна територіальна громада Вишгородського району була тимчасово окупована рф з 24.02.2022 по 01.04.2022.

Пунктом 6 частини 1 статі 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон) визначено, що до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать, зокрема, сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Частиною 2 цієї статті визначено, що порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком є Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниць України, затвердженого постановою КМУ від 23.09.2015 № 740 (далі Порядок № 740).

Частиною 3 ст. 10-1 Закону визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать зокрема один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Відповідно до абз 7 п. 2 Порядку № 740 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, згідно з цим Порядком надається: сім`ям осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до абз 4 п. 3 Порядку № 740 до членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, належать один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Відповідно до пп. 6 п. 4 Порядку № 740 підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для осіб, зазначених в абзаці сьомому пункту 2 цього Порядку є:

свідоцтво про смерть (копія);

довідка за формою згідно з додатком, видана Мінветеранів.

Механізм отримання довідки з Мінветеранів регулюється Порядком встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого Постановою КМУ № 685 від 07.07.2023 року (далі Порядок № 685).

Відповідно до пп. 2 п. 2 цього Порядку визначено, що дія цього Порядку поширюється на членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (пункт 6 частини першої статті 10-1 Закону).

Згідно з п. 3 Порядку № 685, рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, приймається міжвідомчою комісією з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - безпосередня участь у заходах), деяких категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - міжвідомча комісія), яку утворює Мінветеранів.

Пунктом 5 Порядку № 685 визначено, що для встановлення факту безпосередньої участі у заходах особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, кожен повнолітній член сім`ї, зазначений у підпункті 2 пункту 2 цього Порядку (його уповноважена особа), подає особисто чи надсилає поштою Мінветеранів письмову заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах за формою згідно з додатком. За малолітніх чи неповнолітніх дітей заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах подає інший з їх батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник. Неповнолітні діти за письмовою згодою іншого з їх батьків, опікуна, піклувальника або іншого законного представника також можуть самостійно подати заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах.

До заяви додаються такі документи:

копія паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України, крім довідки про звернення за захистом в Україні), а у разі подання документів законним представником чи уповноваженою особою - копії документа, що посвідчує особу тієї особи, від імені якої подається заява, а також документа, який надає повноваження законному представнику чи уповноваженій особі представляти таку особу, оформленого відповідно до законодавства;

копія свідоцтва про смерть особи;

копія свідоцтва про народження особи - для батьків загиблого (померлого);

копія свідоцтва про шлюб - для дружини (чоловіка);

копія свідоцтва про народження дитини - для дитини;

висновок судово-медичної експертизи, що засвідчує факт смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, або копії первинної медичної облікової документації, форми яких затверджені МОЗ; (абзац 8).

довідка про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану (абзац 9).

свідчення (заява) командира підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа, або свідчення (заяви) не менше ніж двох свідків, які разом з особою брали безпосередню участь у заходах, про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, - у разі відсутності довідки, передбаченої абзацом дев`ятим цього пункту (абзац 10).

До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, справжність підпису на яких засвідчено нотаріально або командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) та печаткою військової частини (органу, підрозділу), в якій (якому) особи проходять військову службу, які брали безпосередню участь заходах, за період, за який вони свідчать;

інші документи, які містять докази та підтверджують факт безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану;

рішення суду яким встановлено, що особа загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану, - у разі відсутності документів, передбачених абзацами восьмим - десятим цього пункту (абзац 13).

Пунктом 6 Порядку № 685 визначено, що міжвідомча комісія розглядає подані документи, надсилає у разі потреби необхідні запити за підписом її голови, уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах або рішення про відмову у встановленні факту безпосередньої участі у заходах.

Згідно з п. 8 Порядку № 685, міжвідомча комісія протягом трьох робочих днів після прийняття рішення подає Мінветеранів рішення про осіб, щодо яких прийнято рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах.

Відповідно до п. 9 Порядку № 685 Мінветеранів не пізніше ніж через сім робочих днів після надходження рішення про осіб, щодо яких прийнято рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, видає особам, зазначеним у рішенні міжвідомчої комісії, довідку за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413, або довідку за формою згідно з додатком до Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740 - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2023 р. № 685.

Отже, з метою встановлення факту безпосередньої участі ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України повинна звернутись до відповідної міжвідомчої комісії Мінветеранів з переліком документів, визначених пунктом 5 Порядку № 685.

Суд враховує доводи Заявниці в частині того, що в неї відсутні документи, визначені абзацами 9-10 Пункту 5 Порядку № 685, а саме відсутні:

довідка про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану;

свідчення (заява) командира підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа, або свідчення (заяви) не менше ніж двох свідків, які разом з особою брали безпосередню участь у заходах, про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, - у разі відсутності довідки, передбаченої абзацом дев`ятим цього пункту.

Відсутність таких документів обумовлена тим, що загиблий чоловік Заявниці, ОСОБА_2 не перебував у складі військових частин, ЗСУ, ДПС України, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ чи іншого утвореного відповідно до законодавства військового формування чи правоохоронного органу, що унеможливлює наявність у заявниці таких документів, а це в свою чергу унеможливлює її звернення до міжвідомчої комісії Мінветеранів, а тому, суд приходить до висновку, що встановити факт загибелі ОСОБА_2 внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану можливо лише шляхом звернення до суду з відповідною заявою.

При цьому, положення абзацу 13 п. 5 Порядку свідчать про можливість заявнику надати міжвідомчій комісії Мінветеранів рішення суду яким встановлено, що особа загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану, і лише за умови відсутності документів, передбачених абзацами восьмим - десятим пункту 5 Порядку № 685.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_2 як безпосередної участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану шляхом здійснення волонтерської діяльності, яка мала місце в період з 24.02.2022 по 31.03.2022 на території Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області, що була тимчасово окупована зс рф, суд враховує наявні докази, доводи Заявниці та показання допитаних у судовому засіданні свідків, які ніким не спростовуються та не суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , в період з 24.02.2022 по 31.03.2022, в умовах воєнного стану, перебуваючи на тимчасово окупованій території Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області, з метою координації дій ЗСУ для оборони України та звільнення тимчасово окупованих територій, ризикуючи власним життям, проходячи ворожі блок-пости, збирав та надавав військовослужбовцям ЗСУ інформацію про розташування збройних формувань зс рф, а також надавав волонтерську допомогу хворим громадянам, забезпечував продуктами харчування та паливом Іванківську ЦРЛ, вивозив для врятування життя людей в м. Київ для надання останнім невідкладної медичної допомоги.

Оцінка таких дій ОСОБА_2 як безпосередня участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану також ґрунтується на наступних нормах закону.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», у період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про волонтерську діяльність», волонтерська діяльність - добровільна, соціально спрямована, неприбуткова діяльність, що здійснюється волонтерами шляхом надання волонтерської допомоги.

За ч. 2 цієї статті, волонтерська діяльність ґрунтується на принципах законності, гуманності, рівності, добровільності, безоплатності, неприбутковості.

Згідно з ч. 3 цієї статті, волонтерська діяльність здійснюється за такими напрямами, зокрема:

надання волонтерської допомоги громадянам, які постраждали внаслідок надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру, дії особливого періоду, правових режимів надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та/або іншої країни проти України, у результаті соціальних конфліктів, нещасних випадків, а також жертвам кримінальних правопорушень, біженцям, внутрішньо переміщеним особам;

надання волонтерської допомоги Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, правоохоронним органам, органам державної влади під час дії особливого періоду, дії правового режиму надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та/або іншої країни проти України.

Отже, з огляду на встановлені обставини, показання свідків та наведені норми права, надання ОСОБА_2 волонтерської допомоги на тимчасово окупованій території Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області в умовах воєнного стану та передача ЗСУ інформації про місце розташування ворожих підрозділів зс рф у зазначений період, суд розцінює як виконання ОСОБА_2 . Конституційного обов`язку із захисту Вітчизни та його участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану.

ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в лісосмузі поблизу с. Шпилі Іванківської ТГ Вишгородського району Київської області, яка станом на день смерті перебувала під окупацією зс рф, внаслідок дії вибухів та осколків, тобто від дії вибухового предмету.

З урахуванням обставин цієї справи, іншим, окрім як судовим шляхом, встановити такий факт неможливо через відсутність у Заявниці необхідних на те документів.

Встановлення цього факту необхідно Заявниці для звернення із заявою до міжвідомчої комісії Мінветеранів для вирішення питання про отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки факт загибелі ОСОБА_2 внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану, що мав місце 31.03.2022 поблизу с. Шпилі Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 259, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану, що мав місце 31.03.2022 поблизу с. Шпилі Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_5 )

Заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів (Мінветеранів) (01001, м. Київ, пров. Музейний, 12. Код . Ел. адреса: ).

Суддя Н.П. Слободян