ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 червня 2023 року

м. Харків

справа № 638/5994/19

провадження № 22-ц/818/1211/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

третя особа - Сьома Харківська державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Сьома Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміну черговості одержання права на спадкування за законом, усунення спадкоємця від права на спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2023 року, постановлене під головуванням судді Цвірюка Д.В., -

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доОСОБА_2 , третя особа Сьома Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміну черговості одержання права на спадкування за законом, усунення спадкоємця від права на спадкування за законом.

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить визнати за нею право власності в цілому на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 16,9 кв.м, загальною площею 33,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2023 року з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 17 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Сьома Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміну черговості одержання права на спадкування за законом, усунення спадкоємця від права на спадкування за законом - задоволено частково. Встановлено факт спільного сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з жовтня 2004 року по 26.11.2018 року як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 гривень 20 копійок. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності в цілому на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 16,9 кв.м., загальною площею 33,1 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір 2244 гривні 51 копійку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині встановлення факту спільного сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та відмовити в задоволенні зазначених вимог.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що при винесенні рішення судом першої інстанції не надано належної оцінки правовим підставам заявленого позову та зібраним у справі доказам, не враховано принципу диспозитивності та засад змагальності сторін, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про доведеність факту спільного проживання однією сім`єю сторін без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, внаслідок спільної праці або за спільні кошти. Зазначає, що факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святах, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Судом першої інстанції надано перевагу доказам, які викладені позивачем у позовній заяві та поясненнями свідків, але не мають документального підтвердження щодо спільного проживання та ведення спільного господарства, придбання будь-якого майна для спільного користування у зазначений період. Зазначає, що покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що вона не згодна з встановленим судом першої інстанції фактом проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу періодом з жовтня 2004 року по 26.11.2018 року, тому що вони проживали з ОСОБА_4 як одна сім`я з грудня 1988 року, зазначає що даний факт підтверджується показами свідків. На підставі викладеного просить змінити рішення суду першої інстанції в цій частині.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 та відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування за законом, усунення спадкоємця від права на спадкування за законом та визнання спадкоємцем четвертої черги не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 надала достатньо достовірних та належних доказів на підтвердження того, що між нею та померлим під час їх спільного проживання у період з жовтня 2004 року по 26.11.2018 року склалися усталені стосунки, що притаманні сім`ї, що вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а також мали взаємні права та обов`язки, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення її вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 з жовтня 2004 по 26.11.2018 року. Разом із цим, спільне проживання однією сім`єю чоловіка та жінки в період з 1988 року позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами. Крім того ОСОБА_1 не надала до суду будь-яких переконливих та об`єктивних доказів на підтвердження факту ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцю, а саме, доказів, які б підтверджували її винну поведінку, яка б свідчила, що спадкодавець дійсно потребував допомоги у зв`язку з безпорадним станом, звертався за допомогою до дочки, а остання відмовила у наданні такої допомоги. Також не надано доказів того, що позивач протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тому суд прийшов до висновку про відмову у позові щодо вимог про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 27.11.2018 року (а.с.15 т.1).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П. за реєстровим № 3263 (а.с.52 т.1)

Зазначені обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №160013915 від 19.03.2019 року (а.с.141 т.1).

20 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Десятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 (а.с. 171 т.1).

04 березня 2019 року ОСОБА_2 подала до Десятої Харківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 (а.с. 183 т.1).

Як вбачається з витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №54569187 від 20.12.2018 року після смерті ОСОБА_4 20.12.2018 року була заведена спадкова справа №838/2018 (а.с.179 т.1).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54567931 від 20.12.2018 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54569215 від 20.12.2018 року, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні, а також за життя ОСОБА_4 заповіт не складав, спадковий договір не укладав (а.с.177, 178 т.1).

ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_4 та спадкоємицею першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а.с.137 т.1), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 21.12.2019 року (а.с.138 т.1), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 (а.с.139 т.1), копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 (а.с.140 т.1).

З листа Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори №176/02-14 від 21.03.2019 року вбачається, що станом на 21.03.2019 року до складу спадкоємців ОСОБА_4 входять ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.76 т.1).

Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкові від 20.12.2018 року станом на 26.11.2018 року за адресою АДРЕСА_1 значиться зареєстрованим ОСОБА_4 (а.с.180 т.1).

Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімаковою О.Г. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 на квартиру, що розташована у АДРЕСА_1 . Згідно змісту постанови підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є відсутність правовстановлюючих документів про право власності на зазначене нерухоме майно (а.с.144 т.1).

Завідувачем Десятої Харківської державної нотаріальної контори Верещака Г.Л. листом №3462/01-16 від 20.12.2018 року роз`яснено ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю родинного зв`язку з померлим (а.с.16 т.1).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що з грудня 1988 року вона і ОСОБА_4 проживали разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувались один за одним, мали спільні взаємні права та обов`язки і вважали себе повноцінною сім`єю. Проживали у квартирі позивача - АДРЕСА_4 . Реєструвати шлюб бажання не мали, оскільки не бачили в цьому потреби. У ОСОБА_4 у власності була двокімнатна квартира по АДРЕСА_5 , яку він продав у 2004 році і 02.09.2004 року купив однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за 14 500 дол. США, яка розташована разом з її будинком. У вказаній квартирі зареєструвався ОСОБА_4 , але мешкав весь час у квартирі позивача. Зазначає, що при купівлі квартири вона надала ОСОБА_4 2000 дол. США. У квартирі за спільні кошти був зроблений ремонт (поміняні вхідні двері, сантехніка, покрасили вікна, міжкімнатні двері, переклеєні шпалери). Вказану квартиру інколи здавали квартирантам. Зазначає, що весь час сплачувала за квартиру комунальні платежі із спільних коштів та сплачує по теперішній час. На час відпусток кожного року їздили відпочивати до Криму, вихідні дні проводили з її сином, онуком, друзями. У 1990 році разом їздили до м. Волгоград на присягу її сина. Вказує, що жили як чоловік та жінка. У ОСОБА_4 є дочка - ОСОБА_2 , яка мешкає окремо. На початку її відносин з ОСОБА_4 , дочка інколи підтримувала з ними стосунки, а потім перестала спілкуватись з батьком і не цікавилась його життям і здоров`ям, а їхні зустрічі носили випадковий характер. 07.11.2018 року ОСОБА_4 стало зле, підозра на інсульт і він потрапив до лікарні. Весь час він був у безпорадному стані, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, коштів на лікування. До лікарні дочка так і не приїхала, допомоги не надала. Позивач весь час у лікарні піклувалась про ОСОБА_4 , купувала йому ліки, готувала їжу, підтримувала його морально. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер у лікарні. На телефонні дзвінки дочка не реагувала. 28.11.2018 року вона креміровала ОСОБА_4 в сел. Жихарь Харківської області та 03.12.2018 року поховала його прах на цвинтарі за його бажанням. Після похорон через декілька днів її набрала дочка померлого, якій вона повідомила про смерть батька. Зазначає, що встановлення факту спільного проживання їй необхідно як спадкоємцю четвертої черги для прийняття спадщини після померлого - квартири АДРЕСА_1 , яку як зазначає ОСОБА_1 купили за спільні кошти з померлим. Крім того зазначає, що померлим заповіт не було складено. Також зазначає, що відповідач своєю бездіяльністю по відношенню до батька порушила не тільки норми моралі, а й приписи закону, що на її думку тягне за собою наслідки у вигляді застосування ч.5 ст.1224 ЦК України, відповідно до якої за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тому вважає, що відповідачка повинна бути усунена від спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті її батька - ОСОБА_4 . Крім того, вважає наявними підстави для зміни черг спадкування.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

Згідно частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно зі статтю 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Аналіз зазначених положень законодавства свідчить, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідна сукупність таких ознак як спільне проживання, пов`язаність побутом і наявність взаємних прав і обов`язків.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

На підтвердження своїх доводів позивачем ОСОБА_1 надано до суду докази: копія медичної картки хворого ОСОБА_4 , квитанції про сплату комунальних послуг, фотокартки, копії чеків по придбання ліків, документи про здійснення поховання ОСОБА_4 . Також допитані у судовому засіданні свідки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення певного факту завжди породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Предметом вимог позивача ОСОБА_1 було встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання спадкоємцем четвертої черги, зміну черговості одержання права на спадкування за законом, усунення спадкоємця від права на спадкування за законом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання спадкоємцем четвертої черги, зміну черговості одержання права на спадкування за законом, усунення спадкоємця від права на спадкування за законом, не звернув уваги на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, незалежно від доведеності цих вимог, не породжує для позивачки юридичних наслідків в межах зазначеної справи.

Тому такий факт у даній справі встановленню не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Рішення суду в частині зустрічних позовних вимог та позовних вимог ОСОБА_1 , у задоволенні яких відмовлено, не оскаржене та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Виходячи з вищевикладеного судова колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову в цій частині.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу- скасувати та у задоволенні позову в цій частині - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 21.06.2023 року.