Ухвала

Іменем України

14 червня 2023 року

м. Київ

справа № 344/1049/22

провадження № 61-7765ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу

Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 квітня

2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 16 травня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця щодо нарахування розміру заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою

на дії старшого державного виконавця Керніцького А. В. щодо нарахування розміру заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що для примусового виконання рішення

Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня

2022 року видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання

до Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), виконавче провадження НОМЕР_1.

ОСОБА_1 зазначав, що з часу здійснення виконання рішення він вчасно та в повному обсязі здійснював оплату аліментів, однак державний виконавець йому повідомив, що стягувач подала на нього скаргу, а тому він вимушений здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

У зв`язку з цим, має місце бездіяльність виконавця щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів. Так, на його запит, державний виконавець надав відповідь рекомендованим листом № 830, з якої йому стало відомо,

що станом на 01 березня 2023 року до розрахунку зі сплати аліментів враховується: отриманий дохід із пенсії особи боржника; отриманий дохід

від Івано-Франківського структурного підрозділу ТОВ «Торгова группа

«Арс-Кераміка» за період з січня 2022 року по вересень 2022 року включно; середня заробітна плата працівника для Івано-Франківської області,

так як особа боржника отримує дохід, як ФОП і перебуває на спрощеній системі оподаткування. Крім того, додано відповідний розрахунок.

Ознайомившись з відповіддю державного виконавця, ОСОБА_1 вважав за необхідне оскаржити його дії, оскільки здійснення розрахунку зі сплати аліментів і з пенсії, і з середньої заробітної плати працівника

для Івано-Франківської області є незаконним, необґрунтованим

та безпідставним.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 08 червня 2022 року у справі № 344/1049/22, яке набрало законної сили, на підставі якого видано виконавчий лист та здійснюється вказане виконавче провадження, судом вирішено стягувати з ОСОБА_1

на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 21 січня 2022 року

і до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_1 зазначав, що його доходом як боржника з моменту початку стягнення, а згідно з рішенням суду це 21 січня 2022 року і до моменту звільнення з роботи з ТОВ «Торгова група «Арс-Кераміка», тобто

по 09 вересня 2022 року, були пенсія, яку він отримує як особа

з інвалідністю, та заробітна плата, отримана в ТОВ Торгова група «Арс-Кераміка». З 10 вересня 2022 року пенсія є єдиним його доходом, однак виконавець здійснив нарахування аліментів за період із січня 2022 року

по 09 вересня 2022 року і з заробітної плати, пенсії та середньої заробітної плати по регіону, як з його доходу, що є неправомірним та безпідставним,

а також не узгоджується з приписами статті 195 СК України. Крім того,

з 10 вересня 2022 року, виконавець повинен був здійснювати нарахування аліментів тільки з його пенсії.

Враховуючи наведене, заявник просив:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця

Керніцького А. В. Івано-Франківського міського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо складання розрахунку зі сплати аліментів згідно з виконавчим листом № 344/1049/22 від 15 серпня 2022 року станом

на 01 березня 2023 року за період з січня 2022 року по лютий 2023 року;

- зобов`язати старшого державного виконавця Керніцького А. В.

Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) здійснити повторний розрахунок зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 344/1049/22

від 15 серпня 2022 року без урахування за період із 21 січня 2022 року

по 01 березня 2023 року розміру середньої заробітної плати працівника для Івано-Франківської області.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 03 квітня 2023 року, залишеною без змін постановою

Івано-Франківського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що стягнення аліментів

з боржника проводиться у розмірі 1/3 частки розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. Заборгованість

за період із 21 січня 2022 року і по 09 вересня 2022 формується за рахунок

1/3 частки доходу, отриманого у вигляді заробітної плати ТОВ «Торгова група «Арс-Кераміка», пенсії за інвалідністю та 1/3 частки середньої місячної заробітної плати для даної місцевості.

22 травня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 року

та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 травня

2023 року у цій справі, в якій, посилаючись неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення

та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно не взяли до уваги частину першу статті 195 СК України, а застосовували до спірних правовідносин частину другу статті 195 СК України.

Вказує, що виконавець здійснив нарахування аліментів за період із січня 2022 року по 09 вересня 2022 року і з доходу заробітної плати, і з пенсії,

і з середньої заробітної плати по регіону, що є неправомірним

та безпідставним, а також не узгоджується із статтею 195 СК України.

Крім того, зауважує, що з 10 вересня 2022 року виконавець повинен

був здійснювати нарахування аліментів тільки з його пенсії.

Пенсія є видом державного забезпечення та є доходом особи. Отже, нарахування аліментів і з заробітку (заробітної плати), і з доходу (пенсії),

і з середнього розміру заробітної плати по регіону є безпідставним

та незаконним.

Враховуючи приписи частини першої статті 195 СК України, скаржник вважає правильним здійснення розрахунку зі сплати аліментів

до 09 вересня 2022 року і з заробітної плати і з пенсії, оскільки такі є заробітком та доходом, а з моменту звільнення з роботи тільки з фактичного доходу -пенсії.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані

до неї документи, доходить до висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, після її перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту оскаржуваних ухвали Івано-Франківського міського суду

Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 року та постанови

Івано-Франківського апеляційного суду від 16 травня 2023 року Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою,

а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо

їх незаконності та неправильності.

Такий висновок Суд зробив з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням

Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня

2022 року, з урахуванням ухвал про виправлення описки від 28 липня

2022 року та 29 вересня 2022 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно,

але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 21 січня 2022 року до досягнення дітьми повноліття.

15 серпня 2022 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист з виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2022 року у справі № 344/1049/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 21 січня

2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

18 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

із заявою про примусове виконання рішення суду.

19 серпня 2022 року старшим державним виконавцем ВДВС у місті

Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцьким А. В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа

№ 344/1049/22, виданого Івано-Франківським міським судом 15 серпня 2022 року, за яким боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_2 ,

про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 аліментів

на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 21 січня 2022 року

і до досягнення дітьми повноліття.

Як вбачається із копії довідки про доходи від 16 вересня 2022 року

ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському структурному підрозділі

ТОВ «Торгова група» Арс-Кераміка» з 01 лютого 2008 року по 09 вересня

2022 року на посаді старшого менеджера комерційного відділу. Загальна сума доходу за період з 01 січня 2022 року по 16 вересня 2022 року становить 48 876,25 грн.

Із копії платіжного доручення № 50 від 21 вересня 2022 року видно,

що ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 сплачено в якості аліментів 12 000,00 грн.

Як вбачається із копії вимоги державного виконавця від 10 листопада

2022 року № 02-18/В-18/1 старший державний виконавець ВДВС

у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцький А. В. звертався

до Головного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) про надання звіту

про отриману пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

з 01 січня 2022 року по 01 листопада 2022 року.

З відповіді на запит № 152602891 від 13 грудня 2022 року видно,

що боржник є самозайнятою особою, отримує доходи від податкового агента.

З відповіді на запит № 152602892 від 13 грудня 2022 року видно,

що ОСОБА_8 зареєстрований як ФОП та має відкритий рахунок

у АТ «УкрСиббанк».

Згідно з копією довідки, виданої ГУ ПФУ в Івано-Франківській області

від 20 грудня 2022 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ГУ ПФУ

в Івано-Франківській області та отримує пенсію за інвалідністю. З січня

по листопад 2022 року отримано 25 100,00 грн.

03 лютого 2023 року ОСОБА_1 подано декларацію про доходи

та майно боржника фізичної особи (додаток 1 до Інструкції з організації примусового виконання рішень), з якої вбачається, що він є безробітним, заробітна плата в ТОВ «ТГ АРС-Кераміка» становила 48 876,25 грн на рік, соціальне страхування - 27 600 грн на рік, має у власності 2 земельні ділянки, будинок, 2 квартири, 3 нежитлові приміщення та 2 автомобіля.

Як вбачається з відповіді на запит про реєстраційні номери облікових карток платників податків та/або джерела отримання доходів

від 14 лютого 2023 року (про фізичну особу ОСОБА_1 ) він, як фізична особа, отримує доходи від податкового агента, сума нарахованого доходу за 1 квартал 2022 року становить 14 000,00 грн, сума утриманого податку становить 2 520 грн.

З відповіді на запит про реєстраційні номери облікових карток платників податків та/або джерела отримання доходів від 14 лютого 2023 року

(про фізичну особу ОСОБА_1 ) видно, що:

- фізична особа отримує доходи від податкового агента, сума нарахованого доходу за 1 квартал 2022 року становить 3 470,00 грн, сума утриманого податку становить 0 грн;

- фізична особа отримує доходи від податкового агента, сума нарахованого доходу за 1 квартал 2022 року становить 21 894,00 грн, сума утриманого податку становить 0 грн;

- фізична особа отримує доходи від податкового агента, сума нарахованого доходу за 2 квартал 2022 року становить 14 074,34 грн, сума утриманого податку становить 2 533,38 грн.

З відповіді на запит про реєстраційні номери облікових карток платників податків та/або джерела отримання доходів від 14 лютого 2023 року

(про фізичну особу ОСОБА_1 ) вбачається, що:

- фізична особа отримує доходи від податкового агента, сума нарахованого доходу за 2 квартал 2022 року становить 0,00 грн, сума утриманого податку становить 0 грн;

- фізична особа отримує доходи від податкового агента, сума нарахованого доходу за 3 квартал 2022 року становить 70 279,10 грн, сума утриманого податку становить 3 513,96 грн.

За копією розрахунку зі сплати аліментів згідно з виконавчим листом № 344/1049/22 від 15 серпня 2022 року у ОСОБА_1 станом

на 01 березня 2023 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі

40 349,73 грн та сплачено боржником аліменти у розмірі 34 184,91 грн.

Крім того, за січень 2023 року нараховано суму аліментів, яка підлягає стягненню у розмірі 4 709,00 грн із розміру доходу/середня заробітна плата працівника для цієї місцевості у розмірі 14 127,00 грн; за лютий 2023 року нараховано суму аліментів, яка підлягає стягненню у розмірі

4 709,00 грн із розміру доходу/середня заробітна плата працівника для цієї місцевості у розмірі 14 127,00 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади

і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -

і за її межами.

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)

(далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб,

що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої, восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених

як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем

або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до ФОП, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, ФОП відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, ФОП, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною другою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний

та моральний розвиток.

З огляду на частину першу, другу статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу

її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків

або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється

за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України).

Згідно із частиною другою статті 195 СК України визначено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці

від заробітку (доходу), зокрема заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Частиною третьою статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відтак, у цій справі виник спір щодо розрахунку заборгованості за аліменти платника аліментів, який у період виникнення заборгованості отримував пенсію по інвалідності та не отримував доходу, як ФОП.

Установлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію, як особа з інвалідністю, з січня по листопад 2022 року отримав дохід у розмірі 25 100 грн та зареєстрований як ФОП.

Із розрахунків заборгованості, що містяться в наданих до суду державним виконавцем копіях матеріалів виконавчого провадження, а також розрахунку заборгованості від 02 березня 2023 року, наданого скаржником, вбачається стягнення з боржника 1/3 частки його сукупного доходу.

Заборгованість формується за рахунок 1/3 частки доходу у вигляді пенсії

за інвалідністю та 1/3 частки середньої місячної заробітної плати для даної місцевості.

Апеляційний суд прийшов до правильного висновку про те, що частина друга статті 195 СК України чітко встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), зокрема заборгованість за аліментами платника аліментів, який

є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Верховним Судом сформована стала судова практика щодо застосування частини другої статті 195 СК України, що підтверджується постановами

від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18 (провадження

№ 61-18142св19), від 05 серпня 2021 року у справі № 757/35562/18-ц (провадження № 61-19631св20), від 03 листопада 2021 року № 521/260/20 (провадження № 61-6091св21).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 , судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, враховано вимоги закону та обґрунтовано відсутність підстав для здійснення перерахунку зі сплати аліментів за виконавчим провадженням

ВП НОМЕР_1.

Отже, правильним є висновок судів попередніх інстанцій

про те, що розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 зроблений

на підставі середньої заробітної плати працівника для відповідної місцевості в порядку, передбаченому частиною другою статті 195 СК України.

Частина друга статті 195 СК України чітко встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), зокрема заборгованість за аліментами платника аліментів, який

є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, та визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Таким чином, суд дійшов висновку,

що дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцького А. В. щодо визначення розрахунку із сплати аліментів за виконавчим листом

№ 344/1049/22 від 15 серпня 2022 року станом на 01 березня 2023 року

за період із січня 2022 року по лютий 2023 року є правомірними.

Крім того, судами попередніх інстанцій правильно враховано, що заборгованість не підлягає перерахунку.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції, який їх обґрунтовано спростував, тому задоволенню не підлягають.

Отже, суд першої інстанції, з висновком якого погодився

суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Інші доводи касаційної скарги є аналогічними доводам апеляційної скарги та апеляційним судом їм уже надано належну правову оцінку.

Оцінюючи підставність доводів поданої касаційної скарги, Верховним Судом додатково враховано, що її обґрунтовано аргументами необхідності переоцінки досліджених судами першої та апеляційної інстанцій доказів, що виходить за межі процесуальних повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини першої, частиною другою статті 389, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду

Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 року та постанову

Івано-Франківського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі

за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи:

Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби

Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця щодо нарахування розміру заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська