Справа № 524/9156/23
Провадження № 4-с/524/50/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Семенової Л.М.,

секретаря судових засідань Санакоєвої Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

УСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з його майна при закінченні (звершенні) виконавчих проваджень № 15190221 та № 3733756. Скаржник просив суд зобов`язати Автозаводський ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з його нерухомого майна, а саме: з 1/10 частини квартири АДРЕСА_1 .

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що арешт на майно скаржника було накладено в рамках виконавчих проваджень № 15190221 та № 3733756, які завершені. У серпні 2023 року він звернувся до Відділу ДВС із заявою про скасування арешту з його майна. Проте, листом від 16.08.2023 року йому повідомлено про неможливість зняття вказаних арештів, оскільки виконавчі провадження завершені та знищені з підстав закінчення строку зберігання. У зв`язку цим скаржник вважає, що дії Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є неправомірними, а арешт його майна є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.11.2023 року скаргу прийнято до провадження.

05.12.2023 року на адресу суду надійшов відзив (заперечення) на скаргу.

Представник скаржника ОСОБА_2 скаргу підтримав, просив її задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Представник Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи повідомлявся, у судове засідання не з`явився, у відзиві (заперечення) на скаргу суду представник звертав увагу суду, що у зв`язку із завершенням та знищенням виконавчих проваджень, арешт зняти немає можливості. Крім того, боржник не надав доказів погашення заборгованості за виконавчими провадженнями.

Суд, дослідивши матеріали скарги, установив такі фактичні обставини справи:

На примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області перебувало

-виконавче провадження № 3733756 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2794, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука 01.11.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» коштів в розмірі 1 356 грн 23 коп.,

-виконавче провадження № 15190221 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2794, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука 01.11.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» коштів в розмірі 1 356 грн 23 коп.

У рамках виконавчих проваджень державним виконавцем винесено постанови про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 .

Постановами державного виконавця Автозаводському ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області виконавчі провадження завершені (закінчені).

Вирішуючи скаргу, суд враховує наступне:

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Верховний Суд розглядаючи питання ефективності захисту порушеного права особи на майно якого у рамках виконавчого провадження накладено арешт у постанові від 28.10.2020 року у справі 320/2494/20 зазначив, що сторона, яка є боржником перед банком, є стороною виконавчого провадження.

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі 320/5432/18.

Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно положень ст. 50 ч. ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606- XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В силу ч. 1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Ч. 2 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з п 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно відповіді Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 141276 від 16.08.2023 року вбачається, що виконавчі провадження № 15190221 та № 3733756 з виконання виконавчого листа № 2-2794, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука 01.11.2004 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» коштів, наразі у відділі не перебувають; виконавчі провадження завершені та знищені з підстав закінчення строку зберігання (а.с. 15).

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 06.11.2023 року інформація відсутня за параметрами: фізична особа ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження; ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 є стороною виконавчих проваджень № 15190221 та № 3733756, а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження. Під час здійснення даних виконавчих проваджень на майно скаржника як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення (закінчення) виконавчого провадження.

Відсутність відкритого виконавчого провадження свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому, на думку суду, є підставою для задоволення скарги.

На підставі викладеного відповідно до статей 353, 450-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Автозаводський ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести дії щодо зняття арештів з майна боржника ОСОБА_1 , накладених в рамках виконавчих проваджень № 15190221 та № 3733756 з виконання виконавчого листа № 2-2794, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчука 01.11.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» коштів в розмірі 1 356 грн 23 коп., а саме:

-реєстраційний номер обтяження: 8178048, тип обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Коршенко Л.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 539578 від 11.11.2008 року, об`єкт обтяження: 1/10 частина квартири АДРЕСА_1 ,

-реєстраційний номер обтяження: 10184786, тип обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Ніколаєвої Ю.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 15190221 від 25.08.2010 року, об`єкт обтяження: 1/10 частина квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя Л.М. Семенова