Справа № 487/1952/23
Провадження № 2-др/487/26/23
21 грудня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Щербакової Анни Олександрівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочу сплати аліментів
24.10.2023 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 адвоката Щербакової А.О. про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог вказала, що у позовні заяві зазначалось, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає послуги адвоката 5000 грн. Повідомлено суд про те, що докази про розмір витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Повний текст рішення вона отримала через підсистему «Електронний суд» 23.10.2023 року. Просила поновити строк для подання заяви про винесення додаткового рішення, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн.
Адвокат Щербакова А.О. до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.
Інші учасники процесу до судового засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява представника позивача адвоката Щербакової А.О. підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Судом встановлено, що Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочу сплати аліментів задоволено.
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї,що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
В силу вимог положень ЦПК України, зокрема ст.141 вказаного Кодексу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Із матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2023 по справі суд не вирішив питання, щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових втрат на правову допомогу адвоката.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано копію ордеру адвоката Щербакової А.О. серія ВЕ № 1085158 від 04.04.2023 року про надання правничої допомоги позивачу ОСОБА_1 адвокатом, копію договору про надання правової допомоги № б/н від 31.03.2023 року укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Легалус», копію Акту про прийняття-передачі наданих послуг від 11.04.2023 року, рахунок №23 від 11.04.2023 року на суму 5000,00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 12.04.2023 року на суму 5000,00 грн, копію Акту про прийняття-передачі наданих послуг від 14.10.2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 14.10.2023 року на суму 4500 грн, рахунок №24 від 14.10.2023 року на суму 4500,00 грн,
Фактична сплата позивачем коштів за надану правничу допомогу підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордера №б/н від 12.04.2023 року на суму 5000,00 грн та від 14.10.2023 року на суму 4500,00 грн.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем було укладено з адвокатським об`єднанням договір про надання правничої допомоги, в якому сторони обумовили види послуг правової допомоги, їх вартість, порядок розрахунку, склали акти приймання-передачі правової допомоги, а представник позивача, в свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України у позовні заяві зазначила про розмір судових витрат по справі та протягом п`яти днів після складання повного тексту рішення звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення та надала докази на підтвердження розміру судових витрат.
Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу на загальну суму 9500,00 гривень, суд дійшов висновку про задоволення даної вимоги.
Керуючись, ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочу сплати аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_1 (адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 9500,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового судового рішення складено 21 грудня 2023 року.

Головуючий суддя: В.О. Гаврасієнко