РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1021/23

14 червня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.09.2021 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Надвірнянському відділі ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 240.

Від шлюбу в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом з нею.

На даний час в Надвірнянському районному суді перебуває справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

На даний час вона знаходиться в декретній відпустці, та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в сумі 1032 грн. Відповідач перестав надавати в повній мірі матеріальну допомогу позивачу на утримання сина, чим усунувся від надання належної допомоги на утримання сина.

В зв`язку з цим вона не спроможна самостійно утримати сина, та потребує матеріальної допомоги на його утримання.

Відповідач є фізично здоровою молодою людиною, з січня 2022 року працює в Чеській Республіці зварником, а тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів на утримання сина.

Також вважає, що оскільки відповідач є працездатною особою, має постійний дохід від роботи кордоном, а він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходів на утримання дружини.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини, вона та відповідач не вирішили.

Короткий зміст відзиву на позов:

Від представника відповідача-адвоката Гураша М.В. посутупив письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач ОСОБА_4 не заперечує проти задоволення позовної вимоги позивача ОСОБА_3 в частині стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, та погоджується із способом стягнення аліментів у частці від доходу.

Разом з тим відповідач позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення коштів на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку визнає частково.

Зокрема зазначає, що відповідач офіційно ніде не працевлаштований, працює по тимчасових заробітках, в тому числі деякий період за кордоном, в Республіці Чехія. В даний відповідач не може знайти належно оплачувану роботу, та береться за будь-які заробітки, в тому числі і низько оплачувані. Доходи відповідача є незначними та не мають постійного характеру. Посилання позивача про дохід відповідача в значних розмірах є припущенням самого позивача і будь-якими доказами не підтверджений. Також відповідач ніколи не працював зварювальником за кордоном, і вказаний факт позивачем не підтверджено жодними доказами.

Відповідач фактично зареєстрований в своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 . У нього відсутнє власне житло, також немає власної земельної ділянки. Також у мене відсутні доходи від ведення підсобного господарства. Крім того у відповідача відсутні грошові вклади та інше рухоме і нерухоме майно. Окрім цього відповідач підприємницькою діяльністю не займається і не має будь-яких інших доходів, крім тимчасових заробітків.

Також зазначає, що всі свої заощадження відповідач витратив на капітальний ремонт кімнати в будинку батьків позивача за адресою: АДРЕСА_2 , в якій він проживав разом з позивачем та неповнолітнім сином від шлюбу, а також на придбання меблів в будинку по місцю проживання позивачки, а саме спального гарнітуру, телевізора та інших речей, які залишилися в дружини. Крім того відповідач залишив позивачці грошові кошти із сімейного бюджету в сумі близько 2000 дол. США.

Вважає, що позивачкою не доведено обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_5 трьох років, і що матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати такий розмір аліментів. Доводи позивача в цій частині ґрунтуються лише на припущеннях і не є вмотивованими. Крім того просить врахувати, що повне задоволення позовних вимог позивача в частині аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частини доходу відповідача, порушить його конституційні права, оскільки в нього для задоволення елементарних потреб вже не буде в наявності коштів.

Таким чином вважає, що враховуючи обставини справи, матеріальне становище відповідача, останній згідний сплачувати аліменти в користь позивача на її утримання щомісячно розмірі 1/8 частини його доходів.

Стислий виклад позицій сторін:

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Татакож просив стягувати з відповідача користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_5 трьохрічного віку.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позов, не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на її утримання, однак просив визначити аліменти в розмірі 1/8 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_5 трьохрічного віку.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2023 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 03.09.2021 у Надвірнянському відділі ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 240 (а.с. 3).

За час шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 4).

Згідно позовної заяви на даний час в провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-нобутових умов проживання від 24.04.2023, та довідки від 21.04.2023 № 687/02-64, виданих Пасічнянською сільською радою, позивач ОСОБА_3 разом з малолітнім сином ОСОБА_5 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку матері позивача. Зі слів заявниці вона проживає разом з малолітнім сином, якого виховує сама. Чоловік ОСОБА_4 з сім`єю не проживає, не приділяє належної уваги сім`ї, як фінансово, так і у вихованні дитини (а.с. 7-8).

З довідки від 20.04.2023 № 340, виданої Управлінням соцзахисту в Надвірнянському районі, позивач ОСОБА_3 знаходиться в декретній відпустці, та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в сумі 1032 грн. (а.с. 6).

З документів, наданих відповідачем вбачається, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач проживає в будинку батьків, власного житла та земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається, офіційно не працевлаштований, проживає на тимчасові заробітки. Також у відповідача вісутні нерухоме майно та речові права. Вказані обставини підтверджуються довідкою про склад сім`ї від 08.05.2023 за № 779/02-64, та актом актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.05.2023, виданими Пасічнянською сільською радою; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 331494955 від 08.05.2023; Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.08.2023, виданим державним реєстратором Надвірнянської міської ради Шаніною Л.С. (а.с. 23-26).

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, позивач на даний час не працює, перебуває у відпусті по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності в нього інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання малолітньої дитини та дружини.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу.

В судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо визначення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

За змістом ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, позивач проживає разом з малолітньою дитиною, підсобного господарства не веде, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в сумі 1032 грн., інших доходів не має, тому відповідно до ст. 84 СК України має право на утримання від відповідача як батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача, суд належним чином врахував положення ст. 13 ЦПК України, згідно якої суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності.

Крім того представник відповідача в судовому засіданні погодився на визначення аліментів у частці від доходу відповідача.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З позовної заяви вбачається, що позивачем не передбачається понесення судових витрат.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду:

Виходячи із встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитину, факт проживання дитини з матір`ю, вік та стан здоров`я дитини, матеріальний стан позивача, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявність у нього інших утриманців, а також спільну згоду сторін щодо розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, суд дійшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини необхідно задовільнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Також при визначенні розміру аліментів на утримання матері суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, наявності у того із батьків, з ким проживає дитина, права на утримання, вік та стан здоров`я дитини, матеріальний стан позивача, яка не працює, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявність у нього інших утриманців, обов`язок сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, необхідно задовільнити частково, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення малолітнім сином ОСОБА_5 трьох років.

Враховуючи положення ст.ст. 79, 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 26.04.2023.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 2147 грн. 20 коп. (за дві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини) судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84, 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Стягнення аліментів розпочати з 26.04.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 2147 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 19.06.2023.

Суддя Міськевич О.Я.