ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

21 червня 2023 року

м. Харків

Справа № 639/8448/19

Провадження № 22-ц/818/1230/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання : Гармаш К.В.,

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд»,

третя особа: ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року, постановлену суддею Гаврилюк С.М., -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

15 травня 2023 року ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_3 , подала до суду клопотання про забезпечення доказів, шляхом витребування від відповідача оригіналів наступних доказів:

платіжне доручення від 22 жовтня 2014 року №1130;

платіжне доручення від 22 жовтня 2014 року №1131;

платіжне доручення від 03 листопада 2014 року №1049;

платіжне доручення від 03 листопада 2014 року №1150;

банківські виписки по рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий у ПАТ «Промінвестбанк» за період 22 жовтня 2014 року по 03 листопада 2014 року

Заява обгрунтована тим, що вона за вказаними платіжними документами кошти не отримувала, та самостійно не може подати вказані докази, адже вони містять банківську таємницю.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 , в особі її представника ОСОБА_3 , про забезпечення доказів - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_3 , просить суд ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував вимог викладених нею у заяві про забезпечення доказів від 15 травня 2023 року та ототожнив такі різні процесуальні дії, як забезпечення доказів та витребування доказів, не врахував, що ці процесуальні дії спрямовані на досягнення різної мети.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив із її не обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суді. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, метою такого процесуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або утрудненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Частиною першою статті 117 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі за № 901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що питання щодо забезпечення доказів вирішується судом у тому випадку, якщо надання таких доказів є необхідним, або якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Матеріали справи свідчать, що у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 523 473,24 долари США.

У відзиві на позовну заяву Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» заперечує проти позову та зазначає, що розмір заборгованості не відповідає дійсності, на підтвердження чого надав суду в тому числі копії платіжних доручень на перерахування безготівкових коштів №1049 від 22 жовтня 2014 року, №1050 від 22 жовтня 2014 року, №1130 від 03 листопада 2014 року, №1131 від 03 листопада 2014 року.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 зазначила, що вважає неналежними доказами платіжні доручення від 22 жовтня 2014 року №1049, від 22 жовтня 2014 року №1050, від 03 листопада 2014 року №1130, від 03 листопада 2014 року №1131.

Оскільки позивачем не визнаються надані відповідачем платіжні доручення від 22 жовтня 2014 року №1049, від 22 жовтня 2014 року №1050, від 03 листопада 2014 року №1130, від 03 листопада 2014 року №1131 про перерахування позивачу грошових коштів, тому позивач звернувся до суду із клопотання про забезпечення доказів, шляхом витребування їх оригіналів у відповідача, а також витребування у відповідача банківських виписок по рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий у ПАТ «Промінвестбанк» за період 22 жовтня 2014 року, та за 03 листопада 2014 року, з метою повного та всебічного розгляду справи і доведеності своєї правової позиції.

Разом з тим, як зазначає відповідач у запереченнях на відповідь на відзив оригінали зазначених вище платіжних доручень і банківських виписок, які просить витребувати позивач були знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Натомість листом №111 від 19 січня 2020 року вони звернулися до ПАТ «Промінвестбанк» із проханням надати їм завірені банком зазначені платіжні дорученням та виписки по рахунку.

Крім того, як свідчать матеріали справи ПАТ «Промінвестбанк» на адресу КП «Шляхрембуд» надав дублікати виписок по рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий у ПАТ «Промінвестбанк» за період 22 жовтня 2014 року та 03 листопада 2014 року, та дублікати платіжних доручень від 22 жовтня 2014 року №1049, від 22 жовтня 2014 року №1050, від 03 листопада 2014 року №1130, від 03 листопада 2014 року №1131, що підтверджується листом ПАТ «Промінвестбанк» від 12 лютого 2020 року №20-1/14/29БТ.

Враховуючи доводи відповідача про неможливість надати документи, про витребування яких просить ОСОБА_1 , у суду відсутні підстави для їх витребування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що заявницею не було належно обґрунтовано підстави, які б давали можливість припускати, що засіб доказування існує, але може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Також, колегія суддів вважає за необхідним зазначити, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про витребування доказів як спосіб забезпечення доказів. При цьому, як на підставу задоволення заяви посилалася на те, що у неї виникають складнощі в отриманні доказів.

Разом з тим, механізм допомоги сторонам у яких виникають складнощі в отриманні доказів, і які вони не можуть одержати самостійно, передбачено статтею 84 ЦПК України.

Крім того, відповідно до положень п.7 ч.1 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд поміж іншого з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Як свідчать матеріали справи, клопотання про забезпечення доказів було подано 15 травня 2023 року, тобто вже після закриття судом підготовчого судового засідання - 26 квітня 2023 року.

Натомість позивач не обгрунтував неможливість подання зазначеного клопотання до закриття підготовчого судового засідання.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та суттєвими не являються, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали, яка постановлена з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 червня 2023 року.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова