ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1432/23
Провадження № 2-з/483/17/2023
У Х В А Л А

Іменем України

про забезпечення позову

18 грудня 2023 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Акопової К.Р.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_2 до фермерського господарства «САНА» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, предметом якого є: визнання недійсним договору оренди землі від 08 червня 2023 року площею 12,8405га за кадастровим номером :04:000:0318 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, скасування рішення державного реєстратора Марченко В.О. від 16 червня 2023 року про державну реєстрацію права оренди фермерського господарства «САНА» на зазначену земельну ділянку, а також стягнення 200 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на праві приватної власності належить зазначена земельна ділянка, яку він самостійно не використовував та в оренду нікому не передавав, однак у серпні 2023 року дізнався про використання земельної ділянки відповідачем на підставі договору оренди, який він не підписував. Вважаючи, що діями відповідача порушено його права та завдано моральну шкоду, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду.

14 грудня 2023 року представник позивача подала заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0318, яка знаходиться на території Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (колишня Кам`янська сільська рада Очаківського району Миколаївської області) та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки, в тому числі обробку землі, засівання, удобрення, збір врожаю, тощо.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник послалася на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може виникнути загроза розпорядження спірним майном на користь третіх осіб, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з інформаційної довідки з реєстру нерухомого майна, позивач ОСОБА_2 є власником спірної земельної ділянки, яка на підставі договору оренди перебуває у користуванні ФГ «САНА».

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову заявленим вимогам.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовної заяви є повернення спірної земельної ділянки, а також відшкодування шкоди внаслідок її самовільного зайняття, що є вимогами майнового характеру.

Разом із тим, вид забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, а саме заборона іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки, в тому числі обробку землі, засівання, удобрення, збір врожаю тощо є неспівмірним із заявленими вимогами, оскільки заборона вчиняти зазначені дії не відповідає меті інституту забезпечення позову і не пов`язана з гарантіями забезпечення виконання в майбутньому рішення суду саме у цьому спорі.

Також, заявником фактично не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову в частині заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки, в тому числі обробка землі, засівання, удобрення, збір врожаю, тощо, може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, слід зазначити, що вимоги, викладені в заяві, в частині заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірної земельної ділянки, в тому числі обробка землі, засівання, удобрення, збір врожаю, тощо, фактично не можуть бути виконанні у разі задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки відсутні відомості, необхідні для її забезпечення, а саме: не зазначено точне місце розташування спірної земельної ділянки, відсутній її детальний опис із зазначенням кількості і видів посівів, не визначено приблизну вартість врожаю, що унеможливлює вирішення питання щодо співмірності таких видів забезпечення позову, як накладання заборони вчиняти дії, із заявленими позовними вимогами. Разом із тим, враховуючи загальну площу спірної земельної ділянки, на якій були посіяні сільськогосподарські культури, їхня вартість може значно перевищувати розмір ймовірних збитків позивача.

Також слід врахувати, що посіви сільськогосподарських культур потребують проведення спеціальних агротехнічних заходів, невжиття яких призведене до їх загибелі або зниження врожайності; врожай сільськогосподарських культур є швидкопсувним продуктом та на нього відповідно до частини п`ятої статті 150 ЦПК України не можна накладати арешт та забороняти вчиняти дії, пов`язані зі збором цього врожаю.

У відповідності до вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали, додані до позовної заяви, вивчивши обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, а саме накладення арешту на спірну земельну ділянку шляхом заборони вчиняти щодо неї реєстраційні дії, оскільки невжиття саме цих заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, і застосування саме таких видів забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до фермерського господарства «САНА» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

До набрання рішенням суду у зазначеній справі законної сили:

накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0318, яка знаходиться на території Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (колишня Кам`янська сільська рада Очаківського району Миколаївської області) та заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки.

В інші частині задоволення заяви відмовити.

Ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову направити негайно для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги, - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча: