ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 643/3152/22
Номер провадження 22-ц/818/1075/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року в складі судді Афанасьєва В.О. у справі № 643/3152/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реван», Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення заробітної плати, моральної шкоди та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реван» (далі - ТОВ «Реван»), Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про стягнення заробітної плати, моральної шкоди та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат.

Позов мотивовано тим, що з 10 серпня 2021 року та до теперішнього часу вона перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Реван», працює на посаді продавця продовольчих товарів.

З 30 травня 2022 року до 02 жовтня 2022 року вона перебувала на лікарняному, оформленому у зв`язку із вагітністю та пологами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_2 та з 03 жовтня 2022 року вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.

31 травня 2022 року вона проінформувала ТОВ «Реван» через працівника відділу кадрів про тимчасову непрацездатність та надала заяву із зазначенням банківських реквізитів, за якими просила перерахувати належну їй допомогу. Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства листок непрацездатності надсилається страхувальникам, з якими застрахована особа перебуває у трудових відносинах (за основним місцем роботи та за сумісництвом) через кабінет страхувальника на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України, що також свідчить про належне повідомлення відповідача про настання страхового випадку.

У зв`язку із зволіканнями роботодавця, належні їй виплати було здійснено лише 28 листопада 2022 року, тобто майже на пів року пізніше встановленого законом строку.

На її заяву листом ТОВ «Реван» від 09 листопада 2022 року повідомлено, що станом на 09 листопада 2022 року коштів від Фонду соціального страхування (далі - ФСС) для виплати не надходило. Відповідно до копії заяви-розрахунку для здійснення фінансування надання матеріального забезпечення застрахованим особам, у тому числі ОСОБА_1 на суму 26 904, 78 грн її було подано 31 серпня 2022 року, тобто з порушенням встановлених законом строків, оскільки листок непрацездатності було сформовано 30 травня 2022 року, з 07 червня 2022 року він набув статусу «готовий до сплати (виданий)» у зв`язку з чим, рішення про призначення матеріального забезпечення мало бути прийнято 24 червня 2022 року.

Після надходження коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов`язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення не пізніше 08 липня 2022 року та виплата допомоги у зв`язку із вагітністю та пологами мала бути здійснена щонайпізніше 22 липня 2022 року.

Вона вжила всіх належних заходів для оформлення їй допомоги, проте тривала бездіяльність відповідачів призвела до затримки у виплаті.

Внаслідок зволікань, допущених відповідачами, її майнові права було порушено, у зв`язку з чим вона потребує судового захисту шляхом стягнення на її користь з липня 2022 року по момент фактичної виплати компенсації втрати частини доходу внаслідок інфляції у розмірі 1703, 07 грн, виходячи з такого розрахунку:

26 904,78 грн х (100, 7 х 101, 1 х 101, 9 х 102, 5 = 106, 33) / 100 = 28 607, 85 грн.

28 607, 85 грн. - 26 904, 78 = 1 703, 07 грн

Крім того, їй не було нараховано та виплачено заробітну плату за період з березня по травень 2022 року включно.

Оскільки відповідачем не зазначено розмір заробітної плати у березні - травні 2022 року, то визначення розміру заробітної плати, яка підлягає стягненню з ТОВ «Реван» має бути здійснено на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100) та становить 21 256, 96 грн (64 дні х 332,14 грн )

Внаслідок допущених зі сторони ТОВ «Реван» порушень трудових та соціальних прав їй було завдано моральної шкоди. З березня 2022 року до теперішнього часу вона перебуває у стані невизначеності, їй доводиться докладати зусиль для того, щоб дізнатися інформацію щодо розрахунку з нею. Посадові особи ТОВ «Реван» постійно переадресовують її звернення один на одного, блокують її номер телефону. Вона розраховувала витратити належну їй заробітну плату та матеріальну допомогу по вагітності і пологам на утримання новонародженого сина, але змушена шукати альтернативні варіанти доходу для забезпечення його усім необхідним, що породжує у неї додаткові переживання.

Розмір моральної шкоди, отриманої внаслідок бездіяльності відповідача оцінює у 25 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягнути на її користь:

- з ТОВ «Реван» заборгованість із заробітної плати в сумі 21 256,96 грн з урахуванням індексу інфляції та з відрахуванням належних до сплати податків і зборів;

- з ТОВ «Реван» та Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області компенсацію за порушення строків виплати допомоги по вагітності і пологах в розмірі 1 703,07 грн;

- з ТОВ «Реван» моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн;

- покласти судові витрати на відповідачів.

17 січня 2023 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області подало відзив, в якому позовні вимоги просило залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що Заява-розрахунок від 31 серпня 2022 року про здійснення фінансування суми допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 надійшла до Харківського міського відділення 05 вересня 2022 року. Ця заява-розрахунок була прийнята до сплати, однак здійснення перерахування нарахованої суми допомоги по вагітності та пологах в десятиденний термін не було можливим з незалежних від нього обставин, а саме через недоотримання доходів від надходження єдиного соціального внеску і суттєве зростання видатків за листами непрацездатності через пандемію коронавірусу, що призвело до затримки в строках фінансування Фондом матеріального забезпечення. При надходженні єдиного соціального внеску роботодавцями, кошти одразу направляються Фондом на фінансування матеріального забезпечення і страхових виплат.

Фінансування за вищезазначеною заявою-розрахунком стало можливе при надходженні відповідних коштів і було здійснено 23 листопада 2022 року.

Допомога по вагітності та пологах не є періодичною виплатою, оскільки Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» вона визначена не як соціальна виплата, а як один із видів матеріального забезпечення, що надається одноразово у вигляді допомоги в разі настання страхового випадку.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року залучено до участі у справі співвідповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року залучено до участі в справі в якості правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області та Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі- ГУ ПФУ в Харківській області).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Реван» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 21 256,96 грн з урахуванням індексу інфляції та з відрахуванням належних до сплати податків і зборів та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Реван» та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення строків виплати допомоги по вагітності і пологах в розмірі 1 703,07 грн 07 коп., по 851,50 грн. з кожного.

Стягнуто з ТОВ «Реван» судовий збір у розмірі 992,40 грн та 79,36 грн на користь держави.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Реван» та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн по 496,20 грн. з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, ТОВ «Реван» порушено строки передачі заяви-розрахунку до ФСС України в Харківській області, останнім також порушено встановлені строки виплати допомоги по вагітності та пологах, у зв`язку з чим позовні вимоги про солідарне стягнення компенсації за порушення строків виплати допомоги по вагітності і пологах в розмірі 1703 грн 07 коп. є обґрунтованими. Також, зважаючи, що відповідачем не нараховано та не виплачено заробітну плату з березня по травень 2022 року, зазначені суми підлягають стягнення на користь позивачки виходячи з розрахунку середньомісячної заробітної плати, здійсненого на підставі Порядку № 100.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ГУ ПФУ в Харківській області подало апеляційну скаргу, в яких просило скасувати абзац 2 рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року та відмовити ОСОБА_1 в виплаті компенсації за порушення строків виплати допомоги по вагітності і пологах в розмірі 1703,07 грн, змінити абзац 4 та скасувати рішення в частині стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на користь держави судового збору у розмірі 496,20 грн.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю підстав для стягнення компенсації за порушення строків виплати допомоги по вагітності і пологах та судового збору, оскільки допомога по вагітності та пологах призначається та нараховується одноразово, однією сумою за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами та у зв`язку з настанням однієї події - страхового випадку.

ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що допомога по вагітності та пологах одночасно має ознаки соціальної виплати у зв`язку з непрацездатністю та ознаки заробітної плати в розумінні Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», адже вона компенсує втрату щомісячної заробітної плати протягом тривалого кількамісячного періоду у зв`язку з непрацездатністю особи. Ця допомога, хоч і виплачується одинарно, проте компенсує декілька періодичних платежів заробітної плати, а тому до неї підлягають застосуванню вимоги вищевказаного закону.

Зазначала, що відсутність фінансування не є поважною причиною для затримки у здійсненні соціальних виплат.

Відповідач ТОВ «Реван» рішення суду першої інстанції не оскаржив.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу від 09 серпня 2021 року №1221-К, ОСОБА_1 з 10 серпня 2021 року прийнято на постійну роботу на посаду продавця продовольчих товарів з повною матеріальною відповідальністю у ТОВ «Реван» (а. с. 19).

З 30 травня 2022 року до 02 жовтня 2022 року позивачка була непрацездатна у зв`язку із вагітністю та пологами, що підтверджується Медичним висновком про тимчасову непрацездатність № ЕНАН-2Р9К-45ЕС-ЗАМХ від 31 травня 2022 року, виданим ТОВ «ІСІДА-IVF» (а. с. 21).

З 03 жовтня 2022 року позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.

30 травня 2023 року ОСОБА_1 подано заяву про перерахування декретних коштів та проінформовано роботодавця через працівника відділу кадрів про факт оформлення медичного висновку у зв`язку з вагітністю та пологами (а. с. 24).

Листом ТОВ «Реван» від 09 листопада 2022 року повідомлено, що коштів від Фонду соціального страхування України для виплати ОСОБА_1 не надходило (а. с. 35). Також відповідачем надано копію заяви-розрахунку для здійснення фінансування надання матеріального забезпечення застрахованим особам, у тому числі ОСОБА_1 на суму 26 904, 78 грн, яку подано 31 серпня 2022 року (а. с. 38-40).

05 вересня 2022 року вказана заява-розрахунок була передана до Фонду соціального страхування України та зареєстрована Єдиною інформаційно-аналітичною системою ФССУ під номером 028286( а.с.38 - 45).

Відповідно до витягу з Єдиної інформаційно-аналітичної системи, фінансування за заявою-розрахунком, направленим ТОВ «Реван» щодо позивачки, виплату було здійснено 23 листопада 2022 року в сумі 26 904,78 грн (а.с. 66).

Відповідно до статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до положень частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду (пункти 1, 2, 8 частини 1 статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позивачкою подано позов, який містить вимоги про солідарне стягнення компенсації за затримку виплати допомоги по вагітності та пологах. Вказані вимоги обґрунтовано протиправністю дій відповідачів, що призвело до несвоєчасного отримання виплати.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Отже, на правовідносини щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат поширються юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Спори, які виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень), та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числі після судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судами за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи, що спір стосується неналежного виконання своїх повноважень ГУ ПФУ у Харківській області, а саме несвоєчасної виплати допомоги по вагітності та пологам, то він підлягає розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Між тим, суд першої інстанції помилково розглянув позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області в порядку цивільного судочинства, чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року в частині вирішення спору про стягнення компенсації за порушення строків виплати допомоги по вагітності і пологах до ГУ ПФУ в Харківській області підлягає скасуванню з закриттям провадження у цій частині вимог по справі.

На виконання вимог частини 1 статті 256 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд зазначених вимог по справі до ГУ ПФУ в Харківській області віднесено до юрисдикції адміністративного суду, та вона має право протягом десяти днів з дня отримання нею цієї постанови звернутися до Харківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому судовою колегією не переглядається.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.255, ч. 1 ст. 369, п. 4 ч. 1 ст.374, ч. 1, 2 ст. 377, ст. 389 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року в частині вирішення спору про стягнення компенсації за порушення строків виплати допомоги по вагітності і пологах та стягнення судового збору до ГУ ПФУ в Харківській області скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати та стягнення судового збору закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд зазначених вимог по справі до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивачка має право звернутися до Харківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 21 червня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина