Справа №: 398/1685/21
провадження №: 2/398/113/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" листопада 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Нероди Л.М.,

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства "СЕТАМ", ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання електронних торгів недійсним та витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів, проведених 07.03.2018 року ДП "Сетам" із реалізації квартири, розташованої в АДРЕСА_1 ; визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів №320351, проведених 07.03.2018року ДП "Сетам"" із реалізації квартири, та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 23.03.2018 року, виданого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С. на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 , що видане на ім`я ОСОБА_3 ; витребування з володіння ОСОБА_3 квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 та стягнення судових витрат.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 07.07.2008 року між акціонерним банком «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 836954/ФО/840, відповідно до умов якого банком надано кредит 21 130 доларів США для придбання квартири, розташованої у АДРЕСА_1 , строк надання кредит до 06 липня 2023 року. На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.07.2008 року вказана належить позивачам на праві спільної сумісної власності. У якості забезпечення виконання зобов`язань укладено договір іпотеки вказаної квартири 07.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Стенюхіной І.В., реєстровий номер 3770. В порушення умов договору зобов`язання за вищевказаним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 25 травня 2016 року вона мала заборгованість в сумі 24615 доларів США. та 37 788,48 грн. пені. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 25.05.2016 року позовні вимоги ПАТ «Надра» задоволено. Стягнуто з позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 615 доларів США та 37 788,48 грн. пені.

02.04.2018 року відповідач державне підприємство «СЕТАМ» направило на їхню адресу копію протоколу № 320351 про проведення електронних торгів по лоту № 264262 до відома. Протоколом проведення електронних торгів № 320351 підтверджено, що торги відбулися 07.03.2018 року, переможцем торгів визнано ОСОБА_4 , який у визначений строк перерахував кошти на депозитний рахунок виконавця у сумі 245,980 грн. На підставі проведених електронних торгів приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С. відповідачу ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру серія та номер 219, видане 23.03.2018 року.

Вважають, що процедура відчуження майна належної їм спільної сумісної власності квартири є незаконною, відбулися з не дотриманням процедури їх проведення та з порушенням норм Закону України» Про виконавче провадження», тому є підстави для визнання недійсним електронних торгів, протоколу електронних торгів та свідоцтва на право власності, порушено ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», окрім того, вказують, що спірна квартира вибула з володіння позивачів та була реалізована на електронних торгах всупереч вимогам закону, без їх згоди, а тому у розумінні положень ст. 388 ЦК України, спірне рухоме майно вибуло з володіння позивачів поза їх волею.

В судове засідання позивачі та представник ОСОБА_1 - адвокат Мунтян В.І. не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ

Відповідач Державне підприємство "СЕТАМ" в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

В свою чергу скористались своїм правом, та надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого, вказують, що електронні торги відбулися з дотриманням норм чинного на момент проведення електронних торгів законодавства. У організатора електронних торгів відсутні повноваження надавати правову оцінку діям державних виконавців, в тому числі перевіряти відомості, наведені у заявці, на відповідність дійсності та законодавству. Скасування рішення після проведення електронних торгів не є підставою для визнання електронних торгів недійсними. Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладанні договорів одним із одруження вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, оскільки за кредитним договором № 836954/ФО/840 банк передав позичальникові грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами статті 60 Сімейного кодексу України стають об`єктом спільної сумісної власності подружжя, то в такому випадку позичальником (боржником) стає не чоловік або дружина, а подружжя та несуть солідарну відповідальність за виконання кредитного договору.

Крім того, вказують, що дія мораторію поширюється виключно на майно, яке є предметом іпотеки та використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, спірна квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , не підпадає під дію зазначеного закону, отже дії державного виконавця, щодо передачі на реалізацію спірного майна є цілком законним. Також, як вбачається із протоколу проведення електронних торгів, оскаржувані торги відбулися 07.03.2018 року, натомість із позовом у цій справі позивачі звернулися лише 02.04.2021 року, тобто із пропуском передбаченого ст. 48 ЗУ «Про іпотеку» строку більше, ніж на три роки, відтак сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмовити у позові. Вказують, що жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивачів такими порушеннями у позовній заяві не доведено, а тому просили в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ, ЯКА НЕ ЗАЯВЛЯЄ САМОСТІЙНИХ ВИМОГ

Треті особи, які не заявляє самостійних вимог: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Надали пояснення, щодо позовних вимог, та вказували, що електронні торги відбулися з дотриманням норм чинного на момент проведення електронних торгів законодавства. Окрім того, на момент реалізації даного майна та по теперішній час згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачами зареєстрований житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , за даною адресою боржник зареєстрований та проживає, тобто реалізована квартира АДРЕСА_3 на момент реалізації не являється єдиним житлом боржника, а у власності боржника перебував ще й будинок по АДРЕСА_2 , тому в задоволенні позову слід відмовити у поновному обсязі.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2021 року справу №398/1685/21 (провадження №2/398/1232/21) розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Крімченко С.А.

25.05.2021 року в зв`язку з припиненням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 18.05.2021 року №1055/0/15-21 «Про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» на підставі розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.05.2021 року № 144-р щодо заміни головуючого судді, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи суддю Коліуш Г.В. визначено головуючим суддею у даній цивільній справі.

Ухвалою суду від 26 травня 2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17 серпня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2021 року №685-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 27.09.2021 року справа №398/1685/21 (провадження №2/398/1232/21) розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 06.01.2022року, прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства "СЕТАМ", ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання електронних торгів недійсним та витребування майна та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче провадження у справі проведено, призначено судове засідання.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

07.07.2008 року між ВАТ КБ « Нара» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 836954/ФО/840 , було надано кредит у розмірі 21130,26 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитом, 07.07.2008 року між сторонами був укладений договір іпотеки, де іпотекодержателем виступав ВАТ КБ « Надра», а іпотекодавцем ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Стенюхіною І.В. за реєстровим номером 3779.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 25.05.2016 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором на суму 24615 доларів США (за основним боргом та відсотками в межах заявлених вимог), та 37 788 грн. 48 коп. пені.

Як вбачається з постанови державного виконавця Галатою Т.В. від 25.08.2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/398/151/16, виданого Олександрійським міськрайонним судом 08.08.2016 року Кіровським про стягнення боргу в розмірі 24 615 Доларів США та пені 37 788,48 грн. солідарно борг з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра».

Вжитими державним виконавцем заходами примусового виконання, встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме квартира за адресою АДРЕСА_1 , що передано на забезпечення виконання зобов`язань (предмет іпотеки) та житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований у АДРЕСА_2 та належить у спільній частковій власності по частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2

25.06.2017 року старшим державним виконавцем Лісковою Т.В. було описано квартиру, яка розташована АДРЕСА_1 , про що винесена постанова про опис та арешт майна боржника.

Відповідно до протоколу №320351 про проведення електронних торгів, торги відбулися 07.03.2018 з реалізації наступного майна: трикімнатна квартира , загальною площею 71,0 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер лота: 264262, за результатами яких складено протокол проведення електронних торгів, а переможцем визнано учасника № 1 (ціна продажу: 245980,00 грн.)

ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що 07.07.2008 року між ВАТ КБ « Нара» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 836954/ФО/840 , було надано кредит у розмірі 21130,26 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитом, 07.07.2008 року між сторонами був укладений договір іпотеки, де іпотекодержателем виступав ВАТ КБ « Надра», а іпотекодавцем ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Стенюхіною І.В. за реєстровим номером 3779.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 25.05.2016 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором на суму 24615 доларів США (за основним боргом та відсотками в межах заявлених вимог), та 37 788 грн. 48 коп. пені.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме квартира за адресою АДРЕСА_1 , що передано на забезпечення виконання зобов`язань (предмет іпотеки) та житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований у АДРЕСА_2 та належить у спільній частковій власності по частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2

25.06.2017 року старшим державним виконавцем Лісковою Т.В. було описано квартиру, яка розташована АДРЕСА_1 , про що винесена постанова про опис та арешт майна боржника.

Відповідно до протоколу №320351 про проведення електронних торгів, торги відбулися 07.03.2018 з реалізації наступного майна: трикімнатна квартира , загальною площею 71,0 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер лота: 264262, за результатами яких складено протокол проведення електронних торгів, а переможцем визнано учасника № 1 (ціна продажу: 245980,00 грн.)

Слід зазначити, що позивачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження порушення правил, встановлених Порядком реалізації арештованого майна під час продажу вищевказаного лоту.

Суд також критично оцінює доводи позивача в частині обґрунтування вимог про витребування майна, оскільки вищевикладеним суд прийшов до висновка про відсутність підстав для визнання торгів недійсними, а відтак оскільки вимоги про витребування майна є похідними від первинних про визнання торгів недійсними, то відсутні підстави для задоволення вимог про витребування вказаного майна.

За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання торгів недійсними, витребування майна, та, відповідно, для задоволення позову.

НОРМИ ПРАВА

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною п`ятою статті 57 цього Закону виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до статті 28 цього Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

У відповідності до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За частиною першою статті 61 Закону, за загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

Стаття 650 Цивільного кодексу України, вказує, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина перша статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

З аналізу норм частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

За частиною першою статті 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, наданої у справі № 6-174цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст.215 цього Кодексу). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Реалізація арештованого майна боржника та порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, регламентується Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, зі змінами.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1885/5 від 02.10.2015 повноваженнями на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів на час направлення приватним виконавцем арештованого майна боржника ОСОБА_2 для проведення електронних торгів було наділено державне підприємство «СЕТАМ».

Пунктами 1, 2 розділу 1 Порядку реалізації арештованого майна № 2831/5 передбачено, що реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Вказана заявка має містити певний перелік відомостей, зокрема щодо вартості майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами: копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Згідно п. 4 розділу ІІ Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Розділами 3, 4, 5 Порядку врегульована процедура підготовки до проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною), порядок реєстрації учасників електронних торгів за фіксованою ціною та безпосередньо проведення електронних торгів.

Також передбачено, що програмні засоби системи функціонують у цілодобовому режимі та забезпечують можливість безперервного та безперешкодного доступу до відомостей щодо запланованих торгів.

Так, згідно п. 5 розділу ІІІ Порядку організатор вносить до системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Інформація про майно, включене до лота, виставленого на електронні торги, вноситься організатором згідно з документами, наданими відповідно до пунктів 2, 3 розділу II цього Порядку, а також з дотриманням вимог п.8 розділу ІІІ.

Пунктом 1 та п.4 розділу V Порядку, електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Переможцем електронних торгів визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція (при звичайному перебігу торгів або через особливу ставку). Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що система забезпечує постійний та відкритий доступ спостерігачів електронних торгів до Веб-сайту з метою спостереження за проведенням електронних торгів.

Розділами VIII, Х Порядку визначено процедуру оформлення результатів електронних торгів та порядок розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності. Так, після закінчення електронних торгів на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом до якого вноситься інформація щодо перебігу торгів. Аналогічний протокол з додаткової інформацією розміщується в особистому кабінеті переможця, для надання йому можливість провести розрахунок за придбане на електронних торгах майно. На підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно.

Згідно п. 4 Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів, виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження, копія акта надсилається стягувачу, боржнику та організатору.

Відповідно до п. 8 розділу Х Порядку акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою статті 215 вказаного Кодексу.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення (у редакції, чинній на час проведення оспорюваних прилюдних торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, розглядаючи питання про дотримання під час проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Разом з тим сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до пункту 1, 2 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Порядку заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження" - копія акта опису та арешту майна боржника;копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження"); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор лише перевіряє повноту заповнення заявки.

За своєю правовою природою прилюдні торги є певною процедурою спрямованою на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, а саме припинення права власності однієї особи на певне майно та, відповідно, виникнення такого права в іншої особи.

Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів законодавчо регламентована процедура реалізації арештованого майна, наслідком якої є перехід права власності на арештоване майно боржника, на яке звертається стягнення, до покупця, який став переможцем торгів, запропонувавши найвищу ціну та сплатив вартість придбаного майна.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Таким чином, дії державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012р. у справі №6-116цс12, та постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018р. у справі №490/5475/15 та від 02 травня 2018р. у справі № 910/10136/17.

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Зазначених висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 17 грудня 2014р. № 143цс14, від 18 листопада 2015р., № 6-1884цс15, від 13 квітня 2016р. № 6-2988цс15, та 6-116цс12 від 24 жовтня 2012р.

У матеріалах справи відсутні відповідні відомості та не вказані у позовній заяві про наявність інших судових рішень якими визнано неправомірними рішення чи дії державного виконавця в ході виконавчого провадження.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (в редакції, чинній станом на час спірних правовідносин) протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Результат аналізу наведеної норми права свідчить, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» лише обмежує в часі примусове стягнення майна до моменту втрати ним чинності.

Верховний Суд України у постанові від 09 вересня 2015 року у справі № 6-483цс15 виклав правовий висновок, відповідно до якого поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове звернення стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 цього Закону протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Зазначений Закон унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Зі змісту статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення айна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» убачається, що необхідною умовою застосування цього закону є, зокрема, те що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Проте, матеріалами справи встановлено, що у позивачів, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наявне нерухоме майно у власності, а саме, житловий будинок по АДРЕСА_2 .

Слід зазначити, що позивачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження порушення правил, встановлених Порядком реалізації арештованого майна під час продажу вищевказаного лоту.

Суд також критично оцінює доводи позивача в частині обґрунтування вимог про витребування майна, оскільки вищевикладеним суд прийшов до висновка про відсутність підстав для визнання торгів недійсними, а відтак оскільки вимоги про витребування майна є похідними від первинних про визнання торгів недійсними, то відсутні підстави для задоволення вимог про витребування вказаного майна.

За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання торгів недійсними, витребування майна, та, відповідно, для задоволення позову.

Вирішуючи питання про застосування строків позовної давності, слід зазначити наступне. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Саме така позиція знаходить своє відображення у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц,від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц,від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, сплачена сума судових витрат, у тому числі судовий збір, не відшкодовується позивачеві.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства "СЕТАМ", ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання електронних торгів недійсним та витребування майна, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2023 року.

Учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідач - Державне підприємство "СЕТАМ", місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6;

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),місцезнаходження: Кіровоградська область. м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 138.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА