Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3570/23 Головуючий у 1-й інст. Шульга О.М.
Категорія 101 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі

цивільну справу №279/3570/23 за заявою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Бовсунівського Олександра Володимировича, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Бовсунівського Олександра Володимировича,

на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Шульги О.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 через адвоката Бовсунівського Олександра Володимировича звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт, що заявником є особа ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Коростеня Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для видачі паспорта громадянина України.

Заява обґрунтована тим, що заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Коростені Житомирської області. Після її народження мати покинула її, не опікувалися нею та не виховувала, а тому вона матері не знає. Батько записаний у свідоцтві про народження зі слів матері - ОСОБА_2 . Фактично її біологічним батьком є ОСОБА_3 . Сама він та його дружина ОСОБА_4 займалися її вихованням та опікою, виростили її. У лютому 2022 року заявник звернулася до міграційної служби для оформлення паспорту, але їй відмовлено, оскільки її особу неможливо ідентифікувати через розбіжність у написанні прізвища її матері, а також її по батькові. Жодних документів, які посвідчують її особу, окрім свідоцтва про народження, вона не має. ОСОБА_1 все життя проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Середню освіту здобувала в Коростенському міському ліцеї (школа №6), де закінчила 9 класів та отримала атестат про неповну загальну середню освіту. У будь-який інший спосіб, окрім як у судовому порядку, заявник не може встановити свою особу для отримання паспорту, а тому встановлення факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, бо від цього залежить видача паспорта громадянина України.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2023 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 через адвоката Бовсунівського О.В. подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що є необхідність у встановленні в порядку окремого провадження особи заявника, оскільки міграційна служба Житомирської області відмовила їй у вирішенні вказаного питання. У будь-який інший спосіб, окрім як у судовому порядку, вона не може встановити свою особу для отримання паспорту та інших документів. Встановлення даного факту має для неї юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить видача паспорту громадянина України. Посилається на те, що ст.10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» унормовано, що у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру, особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник заявника адвокат Бовсунівський О.В. апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області сплямувало до суду клопотання (заяву) про розгляд справи без участі його представника. Одночасно зазначило, що при вирішенні процесуальних питань покладається на розсуд колегії суддів. За змістом положень частини другої ст.372 ЦПК України неявка учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. Крім того, за загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив із того, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб по-різному записаних у документах. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження. У цих справах, суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них, а також не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У частині першій ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина перша ст.315 ЦПК України передбачає розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України».

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон) паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Абзацом 3 частини першої ст.4 Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до пункту 6 частини першої ст.3 Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст.2 Закону розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

За змістом пункту 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок №302).

У пунктах 38-40 Порядку №302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку №302).

Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Окрім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.

Згідно з абзацом 2 частини першої ст.10 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Приймаючи до уваги вищевикладені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному частиною першою ст.10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», тобто питання унормовано спеціальним Законом, що суд першої інстанції не врахував.

Отже, відповідно до вимог вищевказаного законодавства України, вбачається, що у разі, якщо Державна міграційна служба України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, встановлення такого факту проводиться в судовому порядку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року в справі №366/474/19 та постанові Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі №755/16248/18.

За положеннями частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

До місцевого загального суду подається заява про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Відповідно до вищевказаних нормативних актів, основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути: свідоцтво про народження особи та рішення Державної міграційної служби України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації.

У своїй заяві до суду заявник має вказати, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи).

При зверненні до суду разом із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 , зокрема, подала: копію свідоцтва про народження, копію сторінок випускного альбому, копії довідок від 20 вересня 2021 року №1697 та від 13 вересня 2021 року №2078; копію супровідного листа та висновку за результатами проведення процедури встановлення особи, окрім того в заяві просила допитати свідків.

Отже, суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження за заявою про встановлення особи, зазначених вище вимог спеціального Закону не врахував та передчасно відмовив у відкритті провадження у справі про встановлення факту, що має юридичне значення.

Також, відмовивши у відкритті провадження, суд першої інстанції не з`ясував, чи має заявник іншу можливість, окрім у судовому порядку, встановити свою особу. Якщо у позасудовому порядку можливості немає, особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі паспорту, тобто документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Враховуючи вищевикладене, оскаржена в апеляційному порядку ухвала підлягає відповідно до положень ст.379 ЦПК України скасуванню, а справа - направленню для продовженню розгляду до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Бовсунівського Олександра Володимировича, задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 18 грудня 2023 року.