У Х В А Л А

про розгляд заяви про забезпечення позову

18.12.2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в складі головуючого - судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Інкам» адвоката Косаковського В.О. про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» в особі представника Косаковський В.О. до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» в особі представника позивача Косаковський В.О. звернулося через систему "Електронний суд" до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Представником позивача подано 05.12.2023 року через систему "Електронний суд" до суду заяву про зміну предмета позову та залучення співвідповідача ОСОБА_2 , яка була передана судді 13.12.2023 року.

Окрім того, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 та шляхом заборони здійснювати будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Інкам» адвокат Косаковський В.О. подав 05.12.2023 року заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 нерухоме майно - квартиру, загальною площею 40.40 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 та квартиру, загальною площею 97,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 та шляхом заборони здійснювати будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

Заяву мотивує тим, що ТОВ «ФК «Інкам» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 68 379,79 (шістдесят вісім тисяч триста сімдесят дев`ять) Доларів США, що станом на 08.11.2023 за курсом НБУ Становить 2 464 209,33 (два мільйони чотириста шістдесят чотири тисячі двісті дев`ять) гривень 33 копійки, що утворилась внаслідок невчасного виконання відповідачем боргових зобов`язань. Приводом звернення ТОВ «ФК «Інкам» зі вказаним позовом стало те, що 20.06.2007 року між ОСОБА_1 (далі Позичальник) та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (далі Банк) було укладено кредитний договір № 79/8-06 відповідно до якого Позичальник отримав грошові кошти в сумі 80 000 доларів США з терміном повернення до 19.06.2026 року та сплатою за користування 12 % річних (далі Кредитний договір 1).

У подальшому 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги (надалі текстом Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов`язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення.

Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступлено право грошових вимог за кредитним договором 79/8-06 Товариству з обмеженою Відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (надалі за текстом Позивач). Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов`язання повністю виконали ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників, перелік яких міститься у додатку №1 до Договору відступлення, у тому числі і до Боржника ОСОБА_1 за кредитним договором 79/8-06.

У свою чергу, 08.11.2023 ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило право вимоги за Кредитним Договором №79/8-06 до ТОВ «Фінансова компанія «Інкам». Позивач вказав, що незважаючи на взяті на себе зобов`язання, Відповідач порушив умови погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит, у зв`язку з чим станом на момент подачі вказаної заяви заборгованість Позичальника становить: за основною сумою кредиту 68 379,79 (шістдесят вісім тисяч триста сімдесят дев`ять) Доларів США, що станом на 08.11.2023 за курсом НБУ Становить 2 464 209,33 (два мільйони чотириста шістдесят чотири тисячі двісті дев`ять) гривень 33 копійки.

Також представник позивача зазначив, що при укладанні кредитного договору Позичальник діяв зі згоди своєї дружини ОСОБА_2 з якою він перебуває у шлюбі, а тому обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

На підтвердження доводів посилається на правовий висновок ВС викладений у постанові від 07.10.2020 року у справі № 205/5882/18 .

Так, у постанові Верховного суду від 07 жовтня 2020 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 205/5882/18 викладено правовий висновок про те, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

Заявник зазначив що згідно доказів поданих до заяви про забезпечення позову вбачається що, в ОСОБА_2 (дружини) у власності перебувають вказані об`єкти нерухомості, і існує обґрунтовані ризики того, що вказане нерухоме майно буде відчужено ОСОБА_2 . Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Позивач, враховуючи що отримані за кредитом кошти є спільною сумісною власністю подружжя, просить суд згідно заяви про зміну предмету позову солідарно стягнути суму заборгованості з відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 так як такі під час укладення кредитного договору перебували у шлюбі, що дає законну підставу вважати що даний правочин був укладений в інтересах сім`ї.

З урахування предмету позову та ризиків, які можуть утруднити виконання потенційного судового рішення, а також, беручи до уваги той факт, що у випадку відчуження вказаного майна буде суттєво ускладнено виконання потенційного судового рішення Позивач просить суд застосувати наступні заходи забезпечення позову:

1. Накласти арешт та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно (за виключенням реєстрації арешту, накладеного судом для забезпечення позову/виконання рішення), скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна квартиру, загальною площею 40.40 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

2. Накласти арешт та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно (за виключенням реєстрації арешту, накладеного судом для забезпечення позову/виконання рішення), скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна квартиру, загальною площею 97,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

На думку позивача, існують ризики що власник майна зможе здійснити відчуження нерухомого майна іншій особі, що призведе до порушення прав та інтересів Позивача.

У даній справі позивач має обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого майна власником, що, безумовно, утруднить виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості .

Тому без вжиття заходів забезпечення позову може бути істотно ускладнено ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Позивач зазначає, що у разі ухвалення судового рішення на його користь, виконання судового рішення буде не можливим, оскільки майно за рахунок реалізації якого має намір отримати грошові кошти, може бути відчужено на користь третіх осіб.

Щодо зустрічного забезпечення, заявник зазначає, що якщо суд прийде до висновку застосувати заходи зустрічного забезпечення, то заявник пропонує застосувати заходи зустрічного забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

В зв`язку з вищезазначеним просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізні-ше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на викладене, суд розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заяви про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу стягнення суми заборгованості за кредитним договором, що укладений 20.06.2007 року між ОСОБА_1 (далі Позичальник) та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (далі Банк) № 79/8-06 відповідно, право вимоги за яким перейшло до позивача .

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу стягнення заборгованості в сумі 2`464`209,33 гривень (Два мільйони чотириста шістдесят чотири тисячі двісті дев`ять гривень тридцять три копійки).

Згідно позовної заяви з врахуванням поданої заяви про зміну предмету позову позивач, з посиланням на правову позицію, яка висловлена у постанові Верховного суду від 07 жовтня 2020 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/5882/18, враховуючи що отримані за кредитом кошти є спільною сумісною власністю подружжя, просить суд солідарно стягнути суму заборгованості в розмірі 68`379,79 доларів США (Шістдесят вісім тисяч триста сімдесят дев`ять доларів США сімдесят дев`ять центів), що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладання договору факторингу від 08.11.2023 становить 2`464`209,33 гривень (Два мільйони чотириста шістдесят чотири тисячі двісті дев`ять гривень тридцять три копійки) з відповідача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , так як такі під час укладення кредитного договору перебували у шлюбі, що дає законну підставу вважати що даний правочин був укладений в інтересах сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно матеріалів наданих до суду , у власності ОСОБА_2 згідно інформаційної довідки з ДРРП №353578433 від 08.11.2023 року , перебувають об`єкти нерухомості, а саме:

Нерухоме майно - квартира, загальною площею 40.40 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Нерухоме майно квартира, загальною площею 97,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149 151 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої нормами Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Одним із видів забезпечення позову у відповідності до ст. 150 ЦПК України є накладення арешту на майно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову, а також передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N381/4019/18 (провадження N14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, -навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде спів мірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд у постанові від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 вказав, що під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, у постанові від 08.05.2019 року у справі №487/7097/18 Верховний Суд вказав, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та забороною вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України,завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно дост.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду даної справи, з врахуванням заяви про зміну предмету позову , суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, співмірними із заявленими позовними вимогами ( з врахуванням заяви про зміну предмету позову) , вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом в цій частині заяви представника позивача. При цьому суд бере до уваги суму заборгованості яку позивач просить стягнути згідно заяви про зміну предмету позову в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 2`464`209,33 гривень.

Суд вважає обґрунтованими побоювання позивача щодо того,що у разі незастосування заходу забезпечення позову у виді арешту нерухомого майна,відповідачі можуть відчужити належне їм майно, що у свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у разі ухвалення рішення його на користь.

Суд вважає, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна та заборони вчиняти дії, передбачений нормами чинного законодавства, є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття арешту майна, яке належить ОСОБА_2 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість відчуження даного майна на користь третіх осіб, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, є підстави вважати, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті , а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених вимог.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з метою забезпечення ефективного захисту і поновлення прав та інтересів позивача, враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду, не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачам , суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є обгрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, в подальшому, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Суд встановив наявність між сторонами реального спору щодо стягнення заборгованості за договором позики, що є вимогами майнового характеру та враховуючи можливість відчуження на користь третіх осіб відповідачем нерухомого майна , право власності на яке зареєстровано за ним, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження.

Суд знаходить, що заявлений позивачем вид заходу забезпечення позову у вигляді арешту на нерухоме майно , що належить ОСОБА_2 та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття арешту майна, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість відчуження нерухомого майна , що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову у сукупності з нормами процесуального законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення .

Суд вважає що вказані заходи забезпечення позов не порушують права власників, оскільки такі є тимчасовими, а також не порушують права користування спірним майном, а фактично встановлюють заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірно нерухомого майна.

Щодо застосування зустрічного забезпечення позову, то слід зазначити, що:

Відповідно доч.ч.1,2,3ст.154ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З огляду на вказане суд вважає що підстави для застосування зустрічного забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153,157,260-261,263,353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Інкам» адвоката Косаковського В.О. про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» в особі представника Косаковський В.О. до ОСОБА_1 ( з врахуванням заяви про зміну предмету позову) про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Накласти арешт в межах суми стягнення та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно (за виключенням реєстрації арешту, накладеного судом для забезпечення позову/виконання рішення), скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна - квартира, загальною площею 40.40 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Накласти арешт в межах суми стягнення та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно (за виключенням реєстрації арешту, накладеного судом для забезпечення позову/виконання рішення), скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна - квартира, загальною площею 97,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Розяснити позивачу положення статті 159 ЦПК України, за якими у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Розяснити відповідачу, що особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно ч.2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Копії ухвали для виконання направити до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 110).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца