Справа № 351/1786/22
Номер провадження №2/351/182/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомадвоката Лепчука Святослава Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лепчук Святослав Ігорович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за померлим відповідно до заповіту є позивач.

Ніхто крім позивача на спадщину не претендує, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У своїй позовній заяві позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стецева Снятинського району Івано-Франківської області.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Анатійчук В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07 липня 1969 року Стецівською сільською радою Снятинського району, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 67. Матір`ю дитини записана ОСОБА_5 , а батьком ОСОБА_6 .

Згідно з довідкою № 105 від 30.01.2023, виданою Снятинською міською радою Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці АДРЕСА_2 , про те, що її батько у свідоцтві про народження записаний як ОСОБА_6 , оскільки тато і мама даної громадянки не перебували у шлюбі, то прізвище, ім`я та по батькові батька дитини, народженої жінкою, яка не перебувала у шлюбі за умови, що батьківство щодо дитини не було визнано, вказується за іменем особи, яку мати назвала її батьком.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 06 січня 2012 року виконкомом Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 2.

Відповідно до копії заповіту від 19.02.2004, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_7 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 08 лютого 2021 року Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 93.

Відповідно до копії заповіту від 13.02.2004, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_7 .

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 04 лютого 2011 року Виконкомом Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 04.02.2011 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 , прізвище дружини ОСОБА_9 .

Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної контори № 719 від 20.07.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 .

Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65654720 від 20.07.2021, за № 68004048 зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою № 1041/02-14 від 23.09.2022, виданою державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав у с. Стецева Коломийського району Івано-Франківської області, заведена спадкова справа за № 278/2021 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 719 від 20 липня 2021 року дочки померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 . Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1042/02-31 від 23 вересня 2022 року, державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в с. Стецева Коломийського району Івано-Франківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок.

Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 85-34/309469 від 18.07.2022, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно з архівними даними станом на 31.12.2012, у реєстраційних книгах не зареєстровано право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою № 1493 від 28.09.2022, виданою виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, станом на 15.04.1991 в господарстві АДРЕСА_1 , крім померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , були зареєстровані: дружина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , підстава погосподарська книга № 5, особовий рахунок № НОМЕР_5 ). Господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір.

Згідно з довідкою № 1494 від 28.09.2022, виданою Снятинською міською радою Коломийського району Івано-Франківської області, про право власності на господарський двір, яка видається в зв`язку з оформленням спадщини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці АДРЕСА_2 , її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . Підстава: свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 08.02.2021, актовий запис № 93. В господарстві за адресою АДРЕСА_1 на день смерті був зареєстрований один ОСОБА_2 , якому належав житловий будинок з господарськими будівлями та земельні паї. Заповіт від ОСОБА_2 посвідчувався в Стецівській сільській раді за № 7 від 13.02.2004. Господарство відносилось до суспільної групи колгоспний двір.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її батька ОСОБА_2 . Спадщину позивачка прийняла відповідно до вимог закону, оскільки подала у передбачений законом строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак позивачка отримала від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, а тому позивачка не оформила у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлена можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування.

Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок,розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 була зареєстрована крім померлого ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_5 .

Як вбачається з довідки № 1494 від 28.09.2022, виданої Снятинською міською радою Коломийського району Івано-Франківської області, в господарстві за адресою АДРЕСА_1 на день смерті був зареєстрований один ОСОБА_2 , якому належав житловий будинок з господарськими будівлями та земельні паї.

Таким чином, батько позивача ОСОБА_2 на день смерті був єдиним власником житлового будинку.

Після смерті батька позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем за заповітом усього належного йому майна став позивач, який має право на спадкування належного йому житлового будинку, який належав її батькові на момент смерті, але не був оформлений у встановленому законом порядку.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Лепчука Святослава Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовадвоката Лепчука Святослава Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стецева Снятинського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

- відповідач: Снятинська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: 78301, Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Снятин, пл. Незалежності, буд. 1, .

Суддя Іван ПОСОХОВ