Справа № 502/1742/21
УХВАЛА

21 червня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання Кітреску О. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні заяву представника позивача

про забезпечення позову в цивільній справі № 502/1083/23

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_4

про

поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Кілійського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа № 502/1742/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

19.06.2023 року до Кілійського районного суду Одеської області від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме:

- будівлю бару - магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 223);

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:20860235);

У відповідному клопотанні та в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що рішенням Кілійського районного суду від 30.08.2021 року, було визнано в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності за кожним по 1/2 частці зареєстрованого за ОСОБА_4 транспортного засобу «Mercedes-Benz SPRINTER 312D», 1999 року випуску, н/з НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2874 (см. куб.), зареєстрований 29.02.2012 р.

Однак, не дочекавшись судового рішення, 19.08.2021 року, відповідач відчужив право власності на вищезазначений транспортний засіб своєму синові ОСОБА_5 , який знав, що це майно є спільною сумісною власністю, оскільки брав участь по справі №502/1083/20 як свідок. З огляду на те, що розгляд справи триває значний час (декілька років), та після прийняття рішення судом першої інстанції справа ймовірно буде переглядатися апеляційним судом (теж декілька років), у відповідача, з метою уникнення сплати вартості 1/2 майна, буде час відчужити решту майна на третіх осіб, щоб уникнути виконання рішення суду по даній справі.

Таким чином, з метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, прийнятого у цій справі, існує необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідне нерухоме майно, яке може бути реалізовано з метою сплати присуджених до виплати грошових коштів. Ціна позову, про забезпечення якого просить заявник: 410 905 (чотириста десять тисяч дев`ятсот п`ять ) гривень.

На підставі вищезазначеного, представник позивача просила задовольнити заяву у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала клопотання та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача адвокат Фомін А.І., в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про забезпечення позову та зазначив, що дійсно відповідачем було відчужено автомобіль до винесення рішення по справі, так як цей автомобіль на той час був його власністю. Наразі відповідач не збирається відчужувати інше майно.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову передбачених статтею 150 цього Кодексу .

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, між іншим, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За наслідками розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд відповідно до частин 9-10 ст. 153 ЦПК України може постановити ухвалу про повернення заяви заявникові, а також про вжиття заходів забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову, вказані ухвали підлягають оскарженню відповідно до статті 353 ЦПК України.

Суд, проаналізувавши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, дослідивши докази на які посилається представник у поданій заяви, встановив, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30.08.2021 року у справі № 502/1083/20, суд серед іншого встановив, що відповідна квартира набута відповідачем до шлюбу та згідно з положеннями ч.1 ст. 57 СК України є його особистою приватною власністю.

Окрім того, вищезазначеним рішенням встановлено, що відповідний бар-магазин теж є особистою власністю відповідача, та наразі не є предметом спору по даній справі, що також підтверджено в судовому засіданні самим представником позивача.

Таким чином, в ході розгляду відповідної вище справи та даної справи, суду не надано належних та допустимих доказів, що квартира та бар-магазин, на які просить накласти арешт представник позивача, набута в період шлюбу сторін та є спільною сумісною власністю подружжя.

Окрім того, в поданому позові, представник позивача просить суд стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості спільного майна подружжя, однак в поданому клопотанні на надано належних та допустимих доказів вартості вказаного майна, що позбавляє суд, окрім вищевикладеного, визначити співмірність заявленого заходу забезпечення позову з ризиками неможливості виконання судового рішення в разі його задоволення у повному обсязі.

У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153, 258-260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі № 502/1083/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан