Провадження № 2/201/4356/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О. розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Таїсія Володимирівна, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 листопада 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Таїсія Володимирівна, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, у якій просить ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Маріуполі Донецької області померла бабуся позивачки по батьковій лінії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 30 жовтня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 1301, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

На момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що є спадкоємицею після смерті бабусі відповідно до ст. 1266 Цивільного кодексу України, оскільки батько позивача, ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , був сином спадкодавиці ОСОБА_2 , на спадкове майно - недоотриману пенсію.

Крім позивача у померлої спадкоємців більше немає. Родинні відносини між позивачем та померлою підтверджуються наступними документами:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (серія НОМЕР_2 ), виданого 17 грудня 1984 року відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Жданова, Донецької області, з якого вбачається, що в графі «батько» зазначений ОСОБА_3 .

З цього ж свідоцтва вбачається дівоче прізвище позивача - ОСОБА_5 ;

- свідоцтвом про укладення шлюбу (серія НОМЕР_3 ), виданим 14 липня 2008 року виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове, Донецької області, з якого вбачається, що після укладення шлюбу 14 липня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 »;

- згідно свідоцтва про смерть ( НОМЕР_4 ), виданого 04 жовтня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації смертей 04 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №1752;

- свідоцтвом про укладення шлюбу (серія НОМЕР_5 ), виданим 27 жовтня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, з якого вбачається, що після укладення шлюбу 27 жовтня 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 »;

-свідоцтвом про народження батька позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (серія НОМЕР_6 ), виданого повторно 25 травня 1977 року Приморським відділом РАЦС м. Жданова, Донецької області, з якого вбачається, що в графі «мати» зазначена ОСОБА_11 ;

- свідоцтвом про одруження (серія НОМЕР_7 ), виданим повторно 10 травня 1973 року Приморським відділом РАЦС м. Жданова, Донецької області, з якого вбачається, що після укладення шлюбу 14 грудня 1957 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 »;

- свідоцтвом про зміну імені (серія НОМЕР_8 ), виданого повторно 07 листопада 2018 року Лівобережнім районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з якого вбачається, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , змінив ім`я, про що складено відповідний актовий запис № 5. Після державної реєстрації зміни імені - ОСОБА_3 .

10 листопада 2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С. і дізналась, що фактично пропустила строк на прийняття спадщини.

Витягом № 74656612 від 08 листопада 2023 року ПН ДМНО Борисевич Т.С. підтверджується реєстрація спадкової справи, номер спадкового реєстру 71528689.

Згідно постанови ПН ДМНО ОСОБА_15 від 10 листопада 2023 року за вих. № 112/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно довідки від 30 березня 2022 року № 1241- позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з перебуванням на тимчасово окупованій території, тривалою процедурою встановлення факту смерті бабусі в судовому порядку та отриманням свідоцтва про її смерть в органах РАЦС позивачем був пропущений строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . (а.с.1-3).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 листопада 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.23-24).

Ухвалою судді від 24 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Таїсія Володимирівна, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. (а.с.25-26).

Треті особи правом на надання до суду пояснень по суті спору не скористалися.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Фактичні обставини встановленні судом

16 березня 2022 року в місті Маріуполі Донецької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 30 жовтня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 1301, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с.6).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (серія НОМЕР_2 ), виданого 17 грудня 1984 року відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Жданова, Донецької області, з якого вбачається, що в графі «батько» зазначений ОСОБА_3 . (а.с.7).

З цього ж свідоцтва вбачається дівоче прізвище позивача - ОСОБА_5 ;

Свідоцтвом про укладення шлюбу (серія НОМЕР_3 ), виданим 14 липня 2008 року виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове, Донецької області, з якого вбачається, що після укладення шлюбу 14 липня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». (а.с.8).

Згідно свідоцтва про смерть ( НОМЕР_4 ), виданого 04 жовтня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації смертей 04 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №1752. (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (серія НОМЕР_5 ), виданим 27 жовтня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, з якого вбачається, що після укладення шлюбу 27 жовтня 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ». (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження батька позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (серія НОМЕР_6 ), виданого повторно 25 травня 1977 року Приморським відділом РАЦС м. Жданова, Донецької області, з якого вбачається, що в графі «мати» зазначена ОСОБА_11 . (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені (серія НОМЕР_8 ), виданого повторно 07 листопада 2018 року Лівобережнім районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , змінив ім`я, про що складено відповідний актовий запис № 5. Після державної реєстрації зміни імені - ОСОБА_3 . (а.с.12).

10 листопада 2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С. і дізналась, що фактично пропустила строк на прийняття спадщини.

Витягом № 74656612 від 08 листопада 2023 року ПН ДМНО Борисевич Т.С. підтверджується реєстрація спадкової справи, номер спадкового реєстру 71528689. (а.с.18).

Згідно постанови ПН ДМНО Борисевич Т.С. від 10 листопада 2023 року за вих. № 112/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с.19-20).

Відповідно до довідки від 30 березня 2022 року № 1241- позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.17).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Положенням ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Частиною 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2023 року №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

24 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 року внесено зміни до частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач, звертаючись до суду із позовом, серед поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує на те, що у зв`язку з перебуванням на тимчасово окупованій території, тривалою процедурою встановлення факту смерті бабусі в судовому порядку та отриманням свідоцтва про її смерть в органах РАЦС позивачем був пропущений строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Проте позивачем до матеріалів справи не долучено рішення про встановлення факту смерті, відповідно у суду не має підтверджень коли позивач звертався до суду з такою заявою та як наслідок немає відомостей про дату встановлення такого факту, що унеможливлює розуміння строків в які позивач встановлював факт смерті, дане впливає на розгляд справи.

Крім того суд звертає увагу на той факт, що позивачем не долучено до матеріалів справи копії документів, які б підтверджували зміну прізвища бабусі позивача з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_5 », дане є вагомою перешкодою для встановлення родинних відносин спадкодавця з позивачем.

Враховуючи, наведене, та той факт, що позивачем не було доведено поважність (пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій) причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають до задоволенню.

Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265,282-283,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Таїсія Володимирівна, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова