Справа № 229/1925/23
Провадження № 2/229/1086/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Рибкіної Н.М., за участю секретаря судового засідання Шайгородської О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за послуги з теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» через Електронний суд звернулось з позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2016 року по 31.12.2022 року в сумі 37 430,95 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2016 року по 31.12.2022 року в сумі 626,28 грн, інфляційні збитки за період з 01.10.2016 року по 24.02.2022 року в сумі 21 481,83 грн, 3% річних за період з 01.10.2016 року по 24.02.2022 року в сумі 5 527,02 грн, судовий збір у розмірі 2147,20 грн., посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання в квартирі АДРЕСА_1 . Позивач стверджує, що не зважаючи на надання позивачем відповідних житлово-комунальних послуг в період з 01.10.2016 року по 31.12.2022 року, відповідачі не здійснюють їх оплату в повному обсязі, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 24 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 30.05.2023 року надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнають, повідомили,що 28.03.2017 року дану квартиру ними було продано ОСОБА_1 , а до заборгованості, що утворилась, починаючи з 01.10.2016 року, просять застосувати позовну давність.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з огляду на таке.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ( а.с. 82).

Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с.83)

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 ( а.с. 84).

Відповідач ОСОБА_3 знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_4 ( а.с. 85). Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.107)

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_1 з розміром частки 1/1 являється ОСОБА_1 ( а.с. 18-19) і у позивача, що надає послуги з теплопостачання, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ( а.с.22).

Згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 28.03.2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 продали квартиру АДРЕСА_1 . Будь-яких обов`яків щодо погашення заборгованості за комунальні послуги з 01.10.2016 року по день продажу квартири 28.03.2017 року на нового власника квартири в договорі купівлі-продажу не покладалося. ( а.с.102-103)

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.

Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку.

Непроживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільніє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц.

Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги теплопостачання, за період з 01.10.2016 року по 31.12.2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 існує заборгованість, яка складається із заборгованості за постачання теплової енергії у розмірі 37 430,95 грн та заборгованості за абонентську плату в розмірі 626,28 грн (а.с.22-23).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Закріплена у частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Інфляційні втрати та три відсотки річних за своєю правовою природою мають гарантувати право стягувача від знецінення невчасно одержаного ним виконання зобов`язання через прострочення боржника, і не є неустойкою (штрафом, пенею).

Позивачем відповідно до цієї норми закону були нараховані наступні суми: інфляційні збитки за період з 01.10.2016 року по 24.02.2022 року в сумі 21 481,83 грн, 3% річних за період з 01.10.2016 року по 24.02.2022 року в розмірі 5527,02 грн (а.с. 24-27).

Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою 19 березня 2023 року. Тобто у межах загальної позовної давності перебуває заборгованість за період з 19 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року у загальному розмірі 27 948,49 грн., а саме: заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 19 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 22 316,09 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 19 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 626,28 грн, інфляційні збитки за період з 19 березня 2020 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 3832,42 грн. та три проценти річних за період 19 березня 2020 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 1173,70 грн.

Таким чином, поза межами строку позовної давності знаходиться заборгованість у розмірі 37 117,59 грн. за період з 01 жовтня 2016 року по 18 березня 2020 року, тому вимоги про стягнення заборгованості за цей період не підлягають задоволенню, оскільки заявлені позивачем поза межами трирічного строку позовної давності і причини, які б можна було визнати поважними для поновлення пропущеного строку, позивачем не наведені.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

Оскільки судом у спорі застосовано позовну давність за заявою відповідачів, початок періоду суми заборгованості починається з 19 березня 2020 року, тому обов`язок по сплаті заборгованості за комунальні послуги судом покладається на відповідача ОСОБА_1 , яка є власником квартири, у задоволенні позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 має бути відмовлено.

Провадження щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у межах строку позовної давності за послуги з теплопостачання за період з 19 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 22 316,09 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 19 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 626,28 грн, інфляційні збитки за період з 19 березня 2020 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 3832,42 грн. та три проценти річних за період 19 березня 2020 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 1173,70 грн.

У задоволенні частини позовних вимог за період з 01 жовтня 2016 року по 18 березня 2020 року у розмірі 37117,59 грн. слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 922,31 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 27948,49 х 2147,20/ 65066,08 = 922,31; де 27948,49 гривень сума задоволених позовних вимог; 2 147,20 гривень сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 65066,08 гривень ціна позову, 922,31 гривень судові витрати, присуджені позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265, 268, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за послуги теплопостачання період з 19 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 22 316 (двадцять дві тисячі триста шістнадцять) грн 09 коп., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 19 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 626 ( шістсот двадцять шість) грн 28 коп, інфляційні збитки за період з 19 березня 2020 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 3832 ( три тисячі вісімсот тридцять дві) грн 42 коп. та три проценти річних за період 19 березня 2020 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 1173 ( одна тисяча сто сімдесят три) грн 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» витрати по сплаті судового збору у розмірі 922 грн. (дев`ятсот двадцять дві) грн. 31 коп.

У задоволенні позову Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості вімовити.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період з 01 жовтня 2016 року по 18 березня 2020 року у розмірі 37 117,59 грн. - відмовити.

Провадження відносно ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»- закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» , місцезнаходження за адресою: 84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров Земляний буд 2, ;

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , ареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя : Н.М.Рибкіна