справа № 756/1576/23
головуючий у суді І інстанції Луценко О.М.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - адвоката Яковлева Олександра Сергійовича на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про повернення безпідставно отриманих коштів, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача АТ «Універсал Банк» про повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 5 675 грн.

Позов обґрунтовано тим, що у листопаді 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18 лютого 2018 року у розмірі 13 527 грн 60 коп.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 07 липня 2022 року у справі № 295/14571/21 позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду міста Житомира від 07 липня 2022 року залишено без змін.

07 жовтня 2021 року о 17:37:44 год. у мобільному застосунку «Monobank» за каркою НОМЕР_1 відбулось списання грошової суми у розмірі 2 270 грн, а також 03 серпня 2022 року о 18:04:19 год. за цією ж карткою відбулось ще одне списання грошової суми у розмірі 3 405 грн (загальна сума 5 675 грн).

Позивач зазначає, що жодних зобов`язань відносно сплати вказаних коштів у нього не виникало. ОСОБА_1 звертався на гарячу лінію банку, де йому пояснили, що списання коштів відбулось через те, що банк подав позовну заяву до суду, а згодом подав апеляційну скаргу на рішення суду. Оператор пояснив, що таке списання відбулось згідно з договором, підписаним позивачем. Позивач заперечує факт його ознайомлення з таким договором. Богунським районним судом міста Житомира відмовлено у задоволенні позовних вимог та апеляційної скарги банку, тому судовий збір мав бути покладений на АТ «Універсал Банк», а фактично судовий збір списаний з позивача.

Посилаючись на указані обставини та статті 1212, 1213 ЦК України позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 675 грн, а також судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що АТ «Універсал Банк» без достатньої правової підстави списано з поточного рахунку ОСОБА_1 грошові кошти, пов`язані зі оплатою судового збору у межах цивільної справи № 295/14571/21, де позовні вимоги АТ «Універсал Банк» залишені без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим та таким, що ухвалене із грубим порушенням норм матеріального права та неправильним тлумаченням діючого законодавства України.

Зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні від 22 червня 2023 року у справі № 756/1576/23 не досліджено та не враховано, що:

договірний характер правовідносин між позивачем та відповідачем виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України, що підтверджується правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19 та постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 184/2049/16;

грошові кошти з рахунку позивача списано банком відповідно до умов договору про надання банківських послуг, укладеного між позивачем та відповідачем, а саме у відповідності до пункту 9.4 Глави 9 «Врегулювання спорів» розділу І Умов і правил;

грошові кошти з рахунку позивача списано банком шляхом збільшення заборгованості позивача за його картковим рахунком за кредитним лімітом, тобто списано не особисті грошові кошти позивача, а кредитні кошти банку, що свідчить про хибність тверджень позивача, викладених у позовній заяві.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якій він просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відзив обґрунтовано тим, що позивач заперечує ознайомлення та підписання будь-яких договорів, правил та умов з АТ «Універсал Банк», у яких зазначено, що усі витрати покладаються на клієнта банку. Посилається на те, що він з відповідачем не має договірних відносин, протилежне не було доведене під час розгляду справи № 295/14571/21, тому наявні підстави для застосування положень статті 1212 ЦК України.

Від АТ «Універсал Банк» надійшли заперечення, у яких зазначено про те, що у судових рішеннях першої та апеляційної інстанції у справі № 295/14571/21 не встановлено факту безпідставного набуття банком грошових коштів, що належать позивачу, а викладено висновок про відсутність підстав для задоволення позову банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Вказує, що договірний характер правовідносин між сторонами виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України. Зазначає, що АТ «Універсал Банк» здійснив відновлення на рахунку позивача списаного судового збору у рахунок наданого кредитного ліміту у зв`язку із відмовою судом у задоволенні позовних вимог банку у межах справи № 295/14571/21.

Від ОСОБА_1 надійшли заперечення проти доводів відповідача, у яких він заперечує проти взяття до уваги Київського апеляційного суду заперечення на відзив відповідача, посилаючись на те, що цивільним судочинством не передбачено такого процесуального документа.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Універсал Банк» звертався до Богунського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 18 лютого 2018 року (справа № 295/14571/21) (а.с. 7-9).

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 07 липня 2022 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року, відмовлено у задоволенні позову АТ «Універсал Банк».

У мотивувальній частині указаних судових рішень, зокрема, зазначено, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутні підстави вважати, що сторони уклали між собою обумовлений у письмовому вигляді договір про надання банківських послуг, оскільки позивач не підтвердив, які ж конкретні умови він запропонував позичальнику при підписанні анкети-заяви.

Указане судове рішення набрало законної сили, у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у справі № 295/14571/21, а саме: АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , а тому наявні підстави вважати, що указані обставини є преюдиційними.

Судом також встановлено, що з поточного рахунку позивача ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Універсал Банк», 07 жовтня 2021 року шляхом збільшення заборгованості позивача за його картковим рахунком за кредитним лімітом було списано грошові кошти у розмірі 2 270 грн за подачу позовної заяви до Богунського районного суду міста Житомира та 03 серпня 2022 року було списано грошові кошти у розмірі 3 405 грн за подачу апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду (а.с. 5, 6).

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неправомірного списання відповідачем з рахунку позивача грошових коштів шляхом збільшення заборгованості позивача за його картковим рахунком за кредитним лімітом у розмірі 5 675 грн, які за твердженням обох сторін є грошовими коштами, пов`язаними зі сплатою судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у справі №295/14571/21.

Отже, колегія апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції правильно визначено, що спірні правовідносини регулюються положеннями статті 1212 ЦК України, тому відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача.

Апеляційний суд враховує, що цивільним процесуальним законодавством передбачено, що повноваженням на вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат за результатом розгляду справи наділений суд, який здійснює розгляд такої справи, а не банк, який є учасником справи.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, колегія апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції правильно визначено, що АТ «Універсал Банк» мав самостійно нести судові витрати у вигляді сплаченого ними судового збору у загальному розмірі 5 675 грн.

Разом з тим, колегія апеляційного суду враховує таке.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом про стягнення з АТ «Універсал Банк» на його користь 5 675 грн, посилався на те, що указані грошові кошти набуті банком безпідставно за його рахунок, а тому відповідно до статті 1212 ЦК України підлягають поверненню.

На підтвердження набуття АТ «Універсал Банк», грошових коштів, що належали позивачу, позивачем надано виписки про рух коштів по картці від 04 лютого 2023 року, з яких вбачається, що на рахунку клієнта ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Універсал Банк» (картка № НОМЕР_1 ):

станом на 07 жовтня 2021 року вказана кредитна заборгованість у розмірі -10 966 грн 73 коп., яка була збільшена на -2 270 грн, тому на кінець періоду становила - 3 236 грн 73 коп. у графі «Деталі операції» зазначено: нарахування судових витрат (а.с. 5),

станом на 03 серпня 2021 року вказана кредитна заборгованість у розмірі -15 040 грн 56 коп., яка була збільшена на -5 405 грн, тому на кінець періоду становила - 18 445 грн 563 коп. у графі «Деталі операції» зазначено: нарахування судових витрат (а.с. 6).

Відповідач АТ «Універсал Банк» не заперечує факт списання грошових коштів з рахунку позивача шляхом збільшення заборгованості позивача за його картковим рахунком за кредитним лімітом.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

За змістом статті 1212 ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов:

1) набуття особою майна або його збереження зарахунок іншої особи;

2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17, провадження № 14-32цс19, від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19, провадження № 14-175цс21).

У особи виникає зобов`язання повернути отримане майно, зокрема, грошові кошти, згідно зі статтею 1212 ЦПК України, як безпідставно набуте, якщо особа отримала їх без правової підстави, за відсутності договірних правовідносин щодо цього майна.

Указані правові висновки відповідають висновкам, які викладені у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 495/2442/16-ц, провадження № 61-15428св19.

Однак, апеляційний суд зауважує, що умовою для виникнення позадоговірних зобов`язань щодо повернення коштів на підставі статті 1212 ЦК України є не лише відсутність правових підстав для їх отримання, а і набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи.

Тобто до безпідставного набуття такі кошти мають належати потерпілій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, грошові кошти, питання про стягнення яких порушується позивачем, списано з його рахунку АТ «Універсал Банк» шляхом збільшення заборгованості позивача за його картковим рахунком за кредитним лімітом.

Тобто, банком не було набуто спірні грошові кошти у сумі 5 675 грн за рахунок позивача, оскільки такі позивачу не належали, а відносилися до кредитних коштів банку, які стосуються кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , як це вбачається з наданих позивачем виписок щодо руху коштів по указаній картці.

За встановлених у межах цієї справи обставин, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів відповідно до визначеного ним способу захисту своїх прав у порядку статті 1212 ЦК України, - відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, а тому з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 610 грн 40 коп.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - адвоката Яковлева Олександра Сергійовича задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про повернення безпідставно отриманих коштів - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати за сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 610 грн 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська