печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Романенко Ю.О.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 - Борсенка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвиненко Яна Олександрівна, про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвиненко Яна Олександрівна, про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації.

12 вересня 2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про закриття провадження у даній справі з підставі п. 1 - п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Представник відповідача зазначає, що позивач не надав доказів боргу ОСОБА_2 однак, заявляє про існування боргу та просить визнати договір недійсним з підстав, що спірний договір укладений з метою уникнення сплати боргу та можливості в подальшому звернення стягнення на майно боржника.

Тобто для вирішення даної справи суд повинен володіти доказами про факт існування боргу та про розмір боргу. За викладених позивачем фактичних обставин, встановлення боргу та його розміру належить до компетенції суду господарської юрисдикції. Факт існування відносин боргу та розмір боргу не може самостійно встановлюватися цивільним судом у межах даної справи оскільки це суперечить вимогам до предметної юрисдикції.

Вирішення даної справи потребує встановлення обставин, які не входять до компетенції цивільного суду, а тому дана справа не може бути вирішена за правилами цивільного судочинства.

Крім того, за відсутності встановлених між позивачем та відповідачем відносин боргу та розміру боргу, аргументи позивача про мотиви укладення ОСОБА_5 спірного договору є нікчемними, тобто предмет спору між сторонами відсутній, що є підставою для закриття провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_2 - адвокат Борсенко О.В. клопотання підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання заперечив.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши доводи, викладені у заяві, матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За вимогами частини першої статті 18 Закону №1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Водночас, відповідно до частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Оскільки предметом у цій справі є визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації, спір повинен вирішуватись за правилами глави 55 ЦК України, тобто за правилами цивільного судочинства.

Щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з підстав п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Тобто, враховуючи обставини, зазначені представником відповідача у заяві про закриття провадження у справі та норми цивільного процесуального закону, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 1-23, 43, 49, 200, 255, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвиненко Яна Олександрівна, про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя О.Л. Бусик