ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/686/20 Номер провадження 22-ц/814/1397/23Головуючий у 1-й інстанції Мельникова І.Д. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.,

розглянувши у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

на рішення Московського районного суду м.Харкова від 25 листопада 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 08 грудня 2021 року, постановлені суддею Мельниковою І.Д.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

17.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточнивши його заявою від 16.06.2020, та просив стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на його користь недоплачене страхове відшкодування у розмірі 56 423,60 грн. та судові витрати./а.с.176 т.1/

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04.04.2019 о 10:00 год. у м.Харкові по пр.Московському,45 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Skoda Yeti, держ.номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля Hyundai Accent, держ.номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Toyota Auris, держ.номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . Унаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Постановою Московського районного суду м.Харкова від 15.05.2019 (справа №643/5933/19) ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративно ївідповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda Yeti, держ.номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу №АМ/8188493, то він, позивач, звернувся до вказаної страхової компанії з повідомленням про настання ДТП та заявою про страхове відшкодування, після чого його автомобіль було оглянуто представником ТДВ СК «Альфа-Гарант». Також він звернувся до ФО-П ОСОБА_4 із заявою про проведення незалежної оцінки щодо визначення розміру матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику автомобіля, внаслідок ДТП, за наслідками якого складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку.

30.05.2019 страховиком виплачено страхове відшкодування у розмірі 15 987,76 грн., яке з ним не узгоджувалося. 30.05.2019 він звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про ознайомлення з результатами оцінки по справі ЦВ/19/1522 та, однак відповіді не отримав.

05.09.2019 проведено додатковий огляд ФО-П ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що при огляді 09.04.2019 деталь «Панель задня» (позиція №7 згідно акту огляду, додаток №1) була вказана як та, що потребує заміни, проте під час проведення розборки КТЗ було зафіксовано пошкодження у вигляді деформації в центральній частині на площині 20х5 см та в лівій частині на площині 15x20 см. За результатом огляду проведено новий розрахунок вартості матеріального збитку.

Відповідно до Звіту про оцінку №105/04-19/1 від 18.11.2019 вартість матеріального збитку складає 76 354,20 грн., а вартість відновлювального ремонту - 71 611,18 грн. Згідно останнього висновку експерта №77В від 27.03.2020 вартість матеріального збитку становить 76 588,70 грн., з яких вартість відновлювального ремонту 72 411,36 грн.

Із урахуванням викладеного просить стягнути недоплачене страхове відшкодування у межах страхової суми за вирахуванням вже сплаченого відшкодування (15 987,76 грн.) у розмірі 56 423,60 грн.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 25.11.2021 позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТДВ СК «Альфа Гарант» () на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_4 ) недоплачене страхове відшкодування у розмірі 56 423,60 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Додатковим рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08.12.2021 стягнуто з ТДВ СК «Альфа Гарант» на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати в сумі 14 750,00 грн.

Із указаними судовими рішеннями не погодився відповідач та подав до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення та додаткове рішення скасувати, відмовивши повністю у задоволенні позову.

Зазначає, що 09.04.2019 на виконання вимог п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представником страховика здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Тойота», держ.номер НОМЕР_3 , про що складено відповідний акт огляду колісного ТЗ, який було підписано ОСОБА_1 без жодних зауважень. На підставі проведеного огляду вказаного автомобіля складено аварійний сертифікат №66-D/54/0 від 20.05.2019 виконаного аварійним комісаром Дудка О.С. , згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота», держ.номер НОМЕР_3 , з урахуванням фізичного зносу запчастин дорівнює 18 530,00 грн. з урахуванням ПДВ та 15 987,75 грн. без ПДВ. 30.05.2019 товариством складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт та виплачено страхове відшкодування у розмірі 15 987,76 грн.

Звертає увагу на відсутність доказів, які б указували, що аварійний сертифікат, на підставі якого виплачене страхове відшкодування, здійснений з порушенням методики товарознавчої експертизи чи закону. Позивач не надав доказів рецензування вказаного аварійного сертифікату.

Вважає, що районний суд в порушення вимог процесуального закону, не навівши відповідних мотивів, прийняв до уваги розрахунок страхового відшкодування, наданий позивачем, а саме Звіт №77В від 27.03.2020, без надання правової оцінки аварійному сертифікату №66-D/54/0 від 20.05.2019. Тоді як позивачем не наведено жодного обґрунтування, які б свідчили про порушення страховою компанією вимог закону щодо порядку або строків виплати страхового відшкодування.

Зазначає, що за наявності звітів оцінювача, складених на замовлення позивача, та аварійного сертифіката, складеного на замовлення страховика, що різняться за своїми висновками, враховуючи принцип змагальності та диспозитивності судового процесу, позивач не скористався своїми процесуальними правами та не клопотав перед судом про призначення судом незалежної автотоварознавчої експертизи, а відповідачу було відмовлено в такій експертизі.

Звертає увагу, що, зважаючи на тривалий період часу від дати ДТП до ухвалення судового рішення, позивач не надав доказів щодо дійсної вартості відновлювального ремонту пошкоджень його автомобіля, що підтверджувало б більшу від страхового відшкодування суму витрат на відновлювальний ремонт.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції не враховано норму п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суму податку, здійснюється за умови отримання страховиком документально підтвердженого факту оплати проведеного ремонту.

Не погоджується із визначеним районним судом у додатковому рішенні до стягнення розміром витрат на правову допомогу. При визначені суми стягнення суд мав прийняти до уваги, що спір у справі не є складним, не містить двозначних доказів чи обставин, які б потребували додаткового їх вивчення, підготовка позову не зайняла великого обсягу правових знань та часу, тому виходячи з принципів розумності та співмірності вважає суму винагороди за адвокатські послуги завищеною та такою, що має бути зменшена.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 22.02.2022 справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.12.2022 справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду.

31.03.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Рудик І.І. заперечив проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.

04.04.2019 о 10:00 год. у м.Харкові по пр.Московському, 45 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Toyota Auris, державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Московського районного суду м.Харкова від 15.05.2019 (справа №643/5933/19) ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП./а.с.11 т.1/

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу №АМ/8188493. Сума договору 100 000,00 грн.

Згідно розрахунку страхового відшкодування, зробленого ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі Аварійного сертифікату №66-D/54/0, сума страхового відшкодування складає 15 987,76 грн., яка перерахована позивачу 30.05.2019./а.с.100, 120-122 т.1/

Відповідно до Звіту про оцінку №105/04-19/1 від 18.11.2019, складеного оцінювачем ФО-П ОСОБА_5 на замовлення позивача, вартість матеріального збитку складає 76 354,20 грн., а вартість відновлювального ремонту - 71 611,18 грн./а.с.12- 37 т.1/

Згідно висновку експерта №77В від 27.03.2020, підготовленого для подання до Московського районного суду м.Харкова, в якому експерт ознайомлений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля TOYOTA AURIS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2013 року виготовлення, пошкодженого внаслідок ДТП 04.04.2019, без огляду КТЗ, становить 76 588,70 грн., із яких вартість відновлювального ремонту 72 411,36 грн./а.с.174-179 т.1/

Задовольняючи позов, районний суд, посилаючись на норми ст.ст.979, 1166, 1188 ЦК України, ст.ст.22, 29 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та експертне дослідження №77В від 27.03.2020, прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення на його користь з ТДВ СК «Альфа-Гарант» недоплачене страхове відшкодування у розмірі 56 423,60 грн.

Апеляційний суд з такими висновкам не може погодися в повній мірі. При цьому виходить з такого.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Нормами ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 цього ж Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (п.32.2 ст.32 Закону).

Предметом спору у справі, що переглядається в апеляційному порядку, є розмір страхового відшкодування.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.ч.1-2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст.265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення: мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи щодонаявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції не дотримався викладених норм процесуального права та не надав належну оцінку наявним у справі доказам, не сприяв сторонам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість (ч.5 ст.12 ЦПК України), зокрема, за наявності різних висновків щодо оцінки заподіяної матеріальної шкоди, не призначив судової атотоварознавчу експертизу. Покладений в основу рішення висновок, який зроблений на замовлення позивача, судом обґрунтований лише записом у ньому про попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, без аналізу цього висновку у порівнянні з іншими.

Оскільки дана справа з урахуванням ціни позову є малозначною та жодна із сторін не клопотала перед апеляційним судом про розгляд справи за їх участю, а відповідач не оскаржував ухвалу районного суду про відмову у призначенні автотоварознавчої експертизи, колегія суддів переглядає справу на підставі наявних матеріалів та враховує такі обставини.

Апеляційним судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.04.2019 проведено огляд пошкодженого в ДТП автомобіля, який належить позивачу, в його присутності оцінювачем ОСОБА_5 та представником ТДВ СК «Альфа-Гарант», які кожен окремо склали протоколи огляду, зазначивши у них найменування деталей та пошкодження, що за своїм описом та змістом фактично є ідентичними. На вказаних протоколах огляду власник автомобіля ОСОБА_1 поставив свій підпис без будь-яких застережень, а отже погодив їх зміст./а.с.24, 87 т.1/

Аварійним комісаром Дудка О.С. на замовлення ТДВ СК «Альфа Гарант» складено аварійний сертифікат №66-D/54/0 від 20.05.2019, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу КТЗ 0,384 становить 15 987,75 грн. У доданих до вказаного аварійного сертифікату консультативного висновку щодо фізичного зносу автомобіля та ремонтній калькуляції в розрахунок взяті ремонтні роботи без переліку запчастин, що підлягають заміні або ремонту та їх вартості.У тому числі, аварійний комісар Дудка О.С. безпідставно застосував коефіцієнт фізичного зносу КТЗ, тоді як згідно Методики коефіцієнт фізичного зносу приймається рівним нулю для нових складових і для складових частин КТЗ, термін експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ (на час ДТП термін експлуатації автомобіля позивача складав 5,48 року)./а.с.100-108 т.1/

Таким чином апеляційний суд визнає неналежним доказом розміру матеріальної шкоди вказаний аварійник акт, який є неповним та за своїм змістом не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 №1074/8395.

Доводи апеляційної скарги щодо погодження позивачем здійсненого страховою компанією страхового відшкодування у розмірі 15 987,76 грн. згідно його заяви від 04.04.2019 - є неспроможними, оскільки на дату подання заяви про виплату страхового відшкодування розмір відшкодування не був визначений, а погодження позивачем аварійного акту від 20.05. 2019 відсутнє, про що свідчить його звернення до спеціаліста за визначенням розміру відшкодування та послідуюче звернення в суд з цим позовом.

На замовлення позивача оцінювачем ОСОБА_5 складено звіти про оцінку вартості матеріального збитку від 22.04.2019, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ становить 79 872,01 грн./а.с.74-78 т.1/; та від 18.11.2019, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ становить 71 611,18 грн./а.с.13-22 т.1/

Позивачем також надано в суд першої інстанції висновок експерта №77В (автотоварознавчого дослідження за матеріалами справи) від 27.03.2020, складений судовим експертом Шаповаловим В.І. на його замовлення. Вказане автоторознавче дослідження проведено без огляду автомобіля та вартість відновлювального ремонту визначена в розмірі 72 411,36 грн., що також включає в себе ПДВ./а.с.174-179 т.1/

Аналізуючи зазначені звіти про оцінку та автотоварознавче дослідження, колегія суддів визнає, що всі вони мають певний дефект щодо здійсненої оцінки, а саме - включення до розміру збитків суму ПДВ, тоді як відповідно до положень п.32.2. ст.2 Закону сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Докази здійснення такого ремонту відсутні, тому сума ПДВ підлягає виключенню.

Здійснюючи оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля після його огляду оцінювач ОСОБА_5 у своєму висновку №105/04-18/118.11.2019 вказав, що зміна вартості відновлювального ремонту у порівнянні з висновком від 09.05.2019 відбулася внаслідок встановлення при розборці КТХ додаткового пошкодження в центральній частині.

З урахуванням викладеного колегія суддів визнає можливим прийняти як доказ висновок №105/04-18/1 18.11.2019 для визначення розміру заподіяної позивачу шкоди. Однак при визначенні суми, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, від визначеної цим звітом суми збитку 71 611,18 грн. необхідно відрахувати 20% ПДВ та 15 987,75 грн. виплаченого страхового відшкодування, що в результаті становить 41 301,19 грн.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат в суді першої інстанції, колегія суддів приймає до уваги наступне.

За нормами п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг за виконання робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на встановлені фактичні обставини колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що розмір постановлених до стягнення правничих витрат в суді першої інстанції не відповідає критеріям розумності та є неспівмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами. Відтак, апеляційний суд вбачає підстави для їх зменшення із 9 750,00 грн. до 7 312,50 грн., що з огляду на часткове задоволення вимог позову та рівень складності справи відповідатиме закріпленим статтею 11 ЦПК України принципом пропорційності у цивільному судочинстві, виходячи з вимог розумності та справедливості.

При цьому відшкодуванню підлягають виключно витрати за складання висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №105/04-19/1 від 18.11.2019 у розмірі 1 500,00 грн., як такого, що був прийнятий в якості доказу при постановленні судового рішення. Витрати позивача за проведення автотоварознавчого дослідження апеляційний суд визнає такими, що не підлягають компенсації, оскільки такий висновок має дефекти щодо оцінки та застосованої методики розрахунку, а тому не був врахований при прийнятті цієї постанови.

Згідно ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст.141 ЦПК України).

Із огляду на викладене, пропорційно задоволеним вимогам позову (75%), шляхом взаємозаліку, із відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 315,30 грн. (630,60 грн. (75% судового збору за подачу позову) - 315,30 грн. (25% судового збору за апеляційну скаргу))./а.с.47 т.1, а.с.12 т.2/

Понесені відповідачем правничі витрати в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000,00 грн. за складання апеляційної скарги підлягають частковому відшкодуванню, пропорційно задоволеним вимогам, співмірно зі складністю справи, на суму 1 250,00 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру шкоди, що підлягає стягненню, та судового збору, і скасуванню додаткове рішення в частині витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376 п.п.3.4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 25 листопада 2021 року в частині стягнення із Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»(8) на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_4 ) страхового відшкодування - змінити, зменшивши суму страхового відшкодування із 56 423,60 грн. до 41 301,19 грн.(сорок одної тисячі трьохсот одної грн. 19 коп.) та зменшивши суму судового збору із 840,80 грн. до 315,60 грн.

Додаткове рішення Московського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2021 року- скасувати.

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»(8) на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_4 ) 7 562, 50 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.06.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.А. Лобов