Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2023 Справа №607/8058/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , які володіють на праві приватної власності частками у праві власності на квартиру.

Внаслідок продажу відповідачем ОСОБА_3 23/100 частин квартири та проведеної реконструкції цієї частини квартири змінилась загальна та житлова площа квартири АДРЕСА_1 , а саме, загальна площа зменшилась з 56,1 кв. м до 43,4 кв. м, а житлова з 37,1 кв. м до 24,4 кв. м, тобто почала складати 77/100 від тієї, становила до її зменшення.

У зв`язку із цим, частки у праві спільної часткової власності кожного із співвласників цієї квартири змінились (збільшились) пропорційно до зменшеної площі квартири.

Зокрема, частка ОСОБА_3 , яка у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56,1 кв. м складала 2/100, у праві власності на цю ж квартиру після зменшення загальної площі до 43,4 кв. м почала складати 13/500 (2/100 / 77/100).

Частка ОСОБА_2 , яка у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56,1 кв. м складала 25/100, у праві власності на цю ж квартиру після зменшення загальної площі до 43,4 кв. м почала складати 162/500 (25/100 / 77/100).

Частка ОСОБА_1 , яка у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56,1 кв. м складала 50/100, у праві власності на цю ж квартиру після зменшення загальної площі до 43,4 кв. м почала складати 325/500 (50/100 / 77/100).

З врахуванням викладених обставин, та необхідності приведення часток співвласників у відповідність до дійсної площі квартири АДРЕСА_1 , яка змінилась через реконструкцію 23/100 частини цієї квартири, захист прав та інтересів позивача можливий лише шляхом пред`явлення даного позову.

У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та змінити розміри часток співвласників у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , а саме: визначити за ОСОБА_1 право власності на 325/500 частин квартири АДРЕСА_2 ; визначити за ОСОБА_2 право власності на 162/500 частин квартири АДРЕСА_2 ; визначити за ОСОБА_3 право власності на 13/500 частин квартири АДРЕСА_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, зміст позовних вимог підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просить його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою суду залишено без руху позовну заяву.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договору міни квартир від 30.11.2000, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Маркуліною Л.О., є власниками квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до реєстраційних посвідчень, виданих 04 грудня 2000 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, частка кожного із вказаних вище співвласників у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/4 частину.

Вказані обставини вказані також у технічному паспорті на квартиру житлового фонду по АДРЕСА_3 , складеного 19.12.2000 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданий 27.07.2021 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 1729.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .

17 травня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , як спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті батька, було укладено договір про поділ спадщини, який було посвідчено державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 598, згідно умов якого ОСОБА_1 переходить частка у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 земельна ділянка площею 1,9500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.12.2022 у справі № 607/8084/22 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із цим, частка позивача у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 збільшилась до 1/2 частини.

28 квітня 2006 року ОСОБА_3 продала належні їй 23/100 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу 23/100 (двадцять три сотих) частини квартири, посвідчений державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Терещук Л.І., який зареєстровано в реєстрі за № 4-1036, згідно умов якого було відчужено житлову кімнату 24-4 квартири АДРЕСА_4 загальною площею 12,7 кв. м.

В подальшому, новим власником ОСОБА_7 23/100 частини квартири АДРЕСА_1 було проведено реконструкцію цієї частини квартири, шляхом долучення до існуючого стоматологічного кабінету, що за адресою АДРЕСА_5 .

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07 листопада 2007 року № 1683 було затверджено акти державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію реконструкції квартири АДРЕСА_6 та 23/100 частини квартири АДРЕСА_1 шляхом долучення до існуючого стоматологічного кабінету за адресою АДРЕСА_5 загальною площею 96,5 кв. м.

Внаслідок продажу ОСОБА_3 23/100 частин квартири, її частка у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 зменшилась до 2/100 частини.

Крім того, внаслідок продажу та проведеної реконструкції цієї частини квартири, змінилась загальна та житлова площа квартири АДРЕСА_1 , а саме, загальна площа зменшилась з 56,1 кв. м до 43,4 кв. м, а житлова з 37,1 кв. м до 24,4 кв. м, що становить 77/100 від загальної площі до її зменшення, що підтверджується технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , складеному Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 22 червня 2006 року та довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» № 93 від 27.01.2022.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що існує необхідність у приведення часток співвласників у відповідність до дійсної площі квартири АДРЕСА_1 , яка змінилась через реконструкцію 23/100 частини цієї квартири, а тому, просить змінити розміри часток співвласників у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦПК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що внаслідок продажу ОСОБА_3 23/100 частин квартири та проведеної реконструкції цієї частини квартири, змінилась загальна та житлова площа квартири АДРЕСА_1 , а саме, загальна площа зменшилась з 56,1 кв. м до 43,4 кв. м, а житлова з 37,1 кв. м до 24,4 кв. м, тобто почала складати 77/100 від тієї, що становила до її зменшення.

У зв`язку із цим, частки у праві спільної часткової власності кожного із співвласників цієї квартири змінились (збільшились) пропорційно до зменшеної площі квартири, зокрема: частка ОСОБА_3 , яка у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56,1 кв. м складала 2/100, у праві власності на цю ж квартиру після зменшення загальної площі до 43,4 кв. м почала складати 13/500 (2/100 / 77/100); частка ОСОБА_2 , яка у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56,1 кв. м складала 25/100, у праві власності на цю ж квартиру після зменшення загальної площі до 43,4 кв. м почала складати 162/500 (25/100 / 77/100); частка ОСОБА_1 , яка у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56,1 кв. м складала 50/100, у праві власності на цю ж квартиру після зменшення загальної площі до 43,4 кв. м почала складати 325/500 (50/100 / 77/100).

За вказаних обставин, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем позовних вимог та враховуючи визнання позовних вимог відповідачами у повному обсязі, беручи до уваги той факт, що існує необхідність у приведення часток співвласників у відповідність до дійсної площі квартири АДРЕСА_1 , яка змінилась через реконструкцію 23/100 частини цієї квартири, а також, враховуючи, що іншим шляхом, ніж визначення часток у спільній частковій власності, при наявності вказаних змін у площі квартири у позасудовому порядку встановити неможливо, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому, вважає необхідним за вищенаведених підстав визначити, що частка ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , становить 325/500, частка ОСОБА_2 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , становить 162/500 та частка ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , становить 13/500.

Щодо стягнення судових витрат, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір.

За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, слід з відповідачів на користь позивача стягнути 50 відсотків судового збору в рівних частках, сплаченого при поданні позову та 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 317, 319, 355-358 Цивільного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності.

Визначити, що частка ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , становить 325/500.

Визначити, що частка ОСОБА_2 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , становить 162/500.

Визначити, що частка ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , становить 13/500.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) судового збору, сплаченого згідно квитанції # 0.0..1 від 03.05.2023, виданої АТ КБ «Приватбанк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_7 ;

відповідачі ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Рішення суду складено та підписано 19 червня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко