ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про примусове проникнення до житла боржника у справі №234/14080/15-ц,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

01 листопада 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, в якому вона просила суд надати дозвіл на примусове проникнення до домоволодіння (місця фактичного проживання) боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №64717522 з виконання виконавчого листа у справі №234/14080/15-ц.

Подання обґрунтоване тим, що приватним виконавцем здійснюється виконавче провадження №64717522 з примусового виконання виконавчого листа №234/14080/15-ц, виданого 29.10.2020 Краматорським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» суму заборгованості за кредитним договором №0276/07/19 від 26 жовтня 2007 року в загальному розмірі 13728,96 доларів США, що становить 345916,25 грн. та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» судових витрат в розмірі 3747,31 грн.

Станом на 09.10.2023 року з боржника в ході виконавчого провадження стягнуто 37 029,45 грн. боргу, 3702,95 грн. основної винагороди приватного виконавця. Залишок суми боргу складає 312 634,11 грн.

З дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням боржником жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі або частково виконання не вчинено, що вказує на ухилення від виконання рішення суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

02 листопада 2023 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про примусове проникнення до житла боржника у справі №234/14080/15-ц відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У листопаді 2023 року, не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити судове рішення, яким надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. на примусове проникнення до домоволодіння боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №64717522 з виконання виконавчого листа у справі №234/14080/15-ц.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що враховуючи те, що боржник свідомо ухиляється від виконання вимог приватного виконавця, а також від виконання судового рішення, не надає можливість приватному виконавцю перевірити майновий стан, проникнення до домоволодіння боржника залишається єдиним можливим заходом забезпечення виконання судового рішення, встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та коштів, що належать боржникові.

Висновок суду першої інстанції про те, що приватний виконавець повинен надати суду доказ відсутності добровільної згоди боржника на проникнення виконавця до свого житла не обґрунтований жодною нормою права, є завідомо невиконуваною вимогою.

Приватним виконавцем надано суду акти, відповідно до яких боржник не надав доступу до свого приміщення, які і є доказами перешкоджання приватному виконавцю у здійсненні своїх повноважень при проведенні опису та арешту майна.

Таким чином, на її думку, ухвала суду є незаконною і необґрунтованою.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестоххілс Веста» адвокат Муравський В.В. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

07 грудня 2023 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі (а.с.44).

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.37-43), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

З поданих приватним виконавцем доказів вбачається, що в процесі примусового виконання було вчинено ряд виконавчих дій, направлені запити щодо встановлення наявності у боржника на праві власності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, отримання боржником доходів.

Крім того, з матеріалів подання вбачається, що з дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням жодних дій, направлених на добровільне виконання рішення боржником, не вчинено.

Судом з досліджених доказів було встановлено, що ОСОБА_2 обізнана про наявність зазначеного виконавчого провадження.

Разом з тим, приватним виконавцем не надано суду належних доказів перешкоджання боржником у здійсненні виконавчих дій, зокрема, відсутність добровільної згоди боржника на проникнення виконавця до свого житла.

Наявність актів, складених приватним виконавцем, що виходом приватного виконавця для перевірки майнового стану боржника за адресою місця знаходження квартири по АДРЕСА_1 , встановлено, що двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано, не є належними та допустимими доказами ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення і відсутності добровільної згоди на проникнення виконавця до житла.

Таким чином, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем не доведено факт перешкоджання боржником у здійсненні виконавчих дій, її клопотання є передчасним, а тому відмовив у наданні дозволу на примусове проникнення до володіння боржника з метою перевірки майнового стану та виявлення майна.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що приватним виконавцем не доведено факт перешкоджання боржником у здійсненні виконавчих дій та що її клопотання є передчасним. Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року у справі №757/41727/19-ц (провадження №61-19942св19), рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Матеріали справи не містять доказів про те, що боржник ОСОБА_2 була обізнана про намір приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. вчинити виконавчі дії щодо проникнення до її житла, а також не надано належних доказів перешкоджання боржником у здійсненні виконавчих дій, зокрема, доказів відсутності добровільної згоди боржника на проникнення виконавця до свого житла.

Той факт, що приватний виконавець викликала до себе боржника з міста Краматорськ у місто Маріуполь, а потім до міста Одеси, а боржник не з`явився не може вважатися як ухилення від виконання рішення суду.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено 19.12.2023 року.

Судді: