УХВАЛА

21 червня 2023 року м. Кропивницький

справа № 385/707/23

провадження № 22-ц/4809/926/23

Кропивницький апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Чельник О.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства «Олена» на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 рокуу цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Кропивницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Фермерського господарства «Олена» на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 року.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч.3 ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області була постановлена 02 травня 2023 року (а.с.48-49).

Копія зазначеної ухвали отримана представником Фермерського господарства «Олена» 11 травня 2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.59).

Згідно з відтиском штемпеля на конвертіапеляційна скарга направлена до суду 05 червня 2023 року, тобто поза межами п`ятнадцятиденного строку.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, представник Фермерського господарства «Олена» Дяченко М.І. посилається на те, що оскаржувану ухвалу суду було отримано 11 травня 2023 року, що підтверджується матеріалами справи та вказує на те, що останнім днем п`ятнадцятиденного строку є 26 травня 2023 року. Однак, у зв`язку з тим, що адвокатка Дяченко М.І. вступила у справу в якості представника відповідача 22 травня 2023 року та враховуючи територіальну віддаленість, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить задовольнити клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Апеляційний суд звертає увагу, що початок перебігу строку на апеляційне оскарження ухвали не може бути пов`язаний із вступом у справу представника, оскільки в силу ч.1 ст.58 та ч.1 ст.64 ЦПК України повноваження представника здійснюється від імені особи, яку він представляє, отже нерозривно права пов`язуються та кореспондуються з правом сторони і не впливають на поновлення процесуальних строків, якщо такі сплили для самої сторони.

А тому наведені в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані апеляційним судом поважними.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки підстави, вказані представником відповідача для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, визнані неповажними, заявник має право протягом десяти днів з дня вручення ухвали, звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою, вказавши в ній інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Якщо ці підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером визнається письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до п.п. 2, 12, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 17 грудня 2012 року №36 ордер на надання правової допомоги є письмовим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом № 5076-VI та іншими законами України. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності). Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера. Ордер має містити наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Враховуючи викладене вище, адвокат як представник для підтвердження своїх повноважень учасника справи повинен надати ордер, тобто оригінальний документ встановленої законодавством форми та змісту, з якого можна презюмувати, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги і підтверджує правомочність адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Інші форми цього документа, такі як копії ордера будь-якого виду, зокрема й копія, завірена самим адвокатом, не замінюють обов`язку надавати ордер, як основний вид документа, перший і єдиний його примірник.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив, що повинно бути окремо зазначено в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Таким чином, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року, справа №9901/847/18.

Встановлено, що до поданої апеляційної скарги додано копію ордеру на підтвердження повноважень адвокатки Дяченко Марини Ігорівни серії АІ №1402914. Проте у вказаному ордері в графі назви органу, у якому надається правова допомога, вказано «Кропивницькому апеляційному суді Кіровоградської області», що свідчить про те, що подана апеляційна скарга не відповідає п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України України, оскільки її підписано без підтвердження повноважень особи на здійснення представництва інтересів Фермерського господарства «Олена» у Кропивницькому апеляційному суді.

Виходячи з викладеного вище, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олена» на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 року залишити без руху.

Запропонувати протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надати докази на підтвердження повноважень.

Надати строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для звернення до суду апеляційної інстанції з заявою, вказавши інші підстави для поновлення строку, а також роз`яснити, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду О.І. Чельник