Справа №0312/2177/2012
Провадження 4-с/165/8/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м.Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську цивільну справу за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Свередюк Юлії Анатоліївни про визнання бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича неправомірною,-

встановив:

29 листопада 2023 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Свередюк Ю.А. звернулась до суду зі скаргою про визнання бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича неправомірною.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішенням Нововолинського міського суду від 14 червня 2013 року у цивільній справі №0312/2177/2012 було задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ПАТ «Укрсоцбанк» у солідарному порядку 340030,71 грн. заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Нововолинського міського суду від 12 травня 2021 року було замінено у виконавчому листі №0312/2177/2012 сторону стягувача Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк на його правонаступника - Акціонерне товариство «Сенс Банк». На виконання рішення суду приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою Сергієм Степановичем було відкрите виконавче провадження № 65834216.

Зазначає, що на даний час ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та отримує грошове утримання військовослужбовця. 14 серпня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Дана постанова передана на виконання до військової частини НОМЕР_1 , та із доходів ОСОБА_1 вираховується 20 відсотків від грошового утримання на погашення заборгованості. Крім того, приватним виконавцем було накладено арешт на банківські рахунки боржника.

ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Пироги С.С. із вимогою про зняття арешту із рахунків, так як він не може отримувати своє грошове утримання (заробітну плату), вже після проведення відрахувань 20 відсотків від грошового утримання. 16 листопада 2023 року ОСОБА_5 відмовив у знятті арешту з рахунків.

Вважає, що дії приватного виконавця Пироги С.С. не відповідають вимогам законодавства та призвели до порушення прав ОСОБА_1 , оскільки приватний виконавець Пирога С.С. на стадії накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що знаходяться на його рахунку та є заробітною платою боржника, не з`ясував правову природу цих грошових коштів, як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, тому арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Представник скаржника просить поновити строк на подання скарги, так як засобами поштового зв`язку отримала відмову у знятті арешту з рахунків 23 листопада 2023 року, визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича щодо не зняття арешту з грошових коштів на рахунку № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3 ), відкритому в АТ «КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 65834216, в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пирогу Сергія Степановича зняти арешт з грошових коштів, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Представник скаржника ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, скаргу підтримує, просить її задоволити з підстав, наведених у скарзі.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджують: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення приватному виконавцю Пирога С.С. та довідка про доставку SMS повідомлень АТ «Сенс-Банк».

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Нововолинського міського суду від 14 червня 2013 року у цивільній справі №0312/2177/2012 було задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ПАТ «Укрсоцбанк» у солідарному порядку 340030,71 грн. заборгованості за кредитним договором (а.с.233-236 том 1).

Ухвалою Нововолинського міського суду від 12.05.2021 замінено у виконавчому листі №0312/2177/2012 сторону стягувача Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк на його правонаступника - Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а.с.113-114 том 2).

Приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою Сергієм Степановичем на виконання рішення суду було відкрите виконавче провадження № 65834216.

Згідно довідки №646 від 30.08.2022, виданої т.в.о.командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 02 травня 2022 року та отримує грошове утримання військовослужбовця (а.с.228).

14 серпня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі якої із доходів ОСОБА_1 вираховується 20 відсотків від грошового утримання на погашення заборгованості, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 26.10.2023 (а.с.231-232).

В подальшому, приватним виконавцем Пирогою С.С. було накладено арешт на банківські рахунки боржника ОСОБА_1 , про зняття якого останній звернувся до приватного виконавця та отримав відмову (а.с.233-234).

Згідно із ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Такий же припис закону закріплений і у ч.1 ст.14 ЦПК України.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно із ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 3 цієї статті передбачене широке коло прав, які може використовувати державний виконавець у процесі виконавчого провадження.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені Законом № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція).

Відповідно до ч.7 ст.26 Закону №1404-VIII у разі, якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону № 1404-VIII розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

При цьому частина перша та друга статті 48 Закону № 1404-VIII чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону № 1404-VIII та розділу VIII Інструкції.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Відтак, державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом №1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону № 1404-VIII).

При цьому у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції, контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою(пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Відповідно частини першої статті 70 Закону, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону № 1404-VIII передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Щодо стоків звернення до суду із скаргою на дії приватного виконавця слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що представник скаржника ОСОБА_1 , який перебуває на військовій службі по мобілізації, адвокат Свередюк Ю.А. отримала відмовуприватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича у знятті арешту з рахунків ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами поштового зв`язку (а.с.235).

Відтак, суд вважає, що строк звернення до суду зі скаргою пропущений скаржником з поважних причин, тому, за відсутності заперечень учасників, приходить до висновку про наявність підстав для його поновлення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Свередюк Ю.А. слід задоволити, визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича щодо не зняття арешту з грошових коштів на рахунку № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3 ), відкритому в АТ «КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 65834216, в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пирогу Сергія Степановича зняти арешт з грошових коштів, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.259, 447-450 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ухвалив:

Поновити представнику скаржника ОСОБА_1 адвокату Свередюк Юлії Анатоліївні строк для подання скарги про визнання бездіяльності приватного виконавця неправомірною.

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича щодо незняття арешту з грошових коштів на рахунку № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3 ), відкритому в АТ «КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 65834216, в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ «ПриватБанк».

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогу Сергія Степановича зняти арешт з грошових коштів, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий підпис О.Р.Ференс-Піжук