Справа №345/3475/22
Провадження № 2/345/66/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

16.06.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Миговича О.М.

з участю секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ :

позивачка звернулася до суду з вище вказаним позовом. Позов мотивує тим, що наприкінці 2010 року вона познайомилась з відповідачем по справі і деякий час поспіль, приблизно до весни наступного року, проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання з ним вона завагітніла, щоправда, про це дізналась трохи згодом, вже після припинення спільного проживання з відповідачем. Як до, так і після народження дочки, вона декілька разів при зустрічі з ОСОБА_2 говорила йому про це, однак він не визнає себе батьком дитини, у зв`язку з чим у свідоцтві про народження дочки запис про батька зроблено як ОСОБА_3 і дитина записана за прізвищем позивачки, відповідно до ст.135 СК України, про що також свідчить витяг з актового запису про народження дитини від 26.10.2022. Необхідність звернення до суду з даним позовом викликана, в першу чергу, інтересами дитини, зокрема, матеріальним забезпеченням, адже, вона самостійно не може належним чином утримувати дочку, оскільки з початком війни, втратила роботу, розмір державної допомоги далеко не покриває всі необхідні витрати, адже дитина підростає і її матеріальні потреби з кожним часом збільшуються. Тому просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.01.2023 з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 17.01.2023 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до розгляду по суті на 08.02.2023, про що повідомлено сторін по справі.

Відповідач 08.02.2023 в судове засідання не з`явився.

08.02.2023 ухвалою Калуського міськрайонного суду призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, а провадження у справі зупинено.

Копію ухвали було направлено для виконання до експертної установи, а також відповідачу по справі. Крім того, ОСОБА_2 в телефонному режимі неодноразово повідомлялось про час і дату проведення призначеної судом експертизи.

30.03.2023 ОСОБА_2 для проведення експертизи не з`явився, як і не з`явився і 20.04.2023, в зв`язку з чим експертною установою було повернуто цивільну справу та ухвалу суду про призначення експертизи без виконання.

27.04.2023 ухвалою Калуського міськрайонного суду поновлено провадження у даній справі та справу призначено до розгляду на 30.05.2023, про що повідомлено сторін по справі.

Відповідач в судове засідання 30.05.2023 не з`явився, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 16.06.2023 з повторним викликом відповідача.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, однак подали заяву, в якій вказали, що позов підтримують, просять задоволити, а розгляд справи проводити без їх участі. Крім того, вказали, що просять стягнути з відповідача судові витрати по справі, а також що згідні на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повідомлення поштовим відправленням, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет (а.с.71). У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Положеннями статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (стаття 89 ЦПК України).

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Згідно із частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка познайомилась з відповідачем наприкінці 2010 року і деякий час поспіль, приблизно до весни 2011 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання позивачка завагітніла і в подальшому у неї народилась дочка. Однак як до, так і після народження дочки ОСОБА_5 , відповідач не бажав визнавати себе батьком дитини.

Неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . проживає разом з позивачкою (а.с.11).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 (а.с.13). В даному свідоцтві про народження її батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.10), відомості про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Під час розгляду справи, судом 08.02.2023 була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, на вирішення якої поставлено запитання чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , зареєстрований с.Рівня Калуського району, громадянин України, біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.37-39).

Проте ухвала повернута без виконання експертною установою, оскільки жодного разу відповідач не з`явився для проведення експертизи, таким чином ухилився від участі в експертизі.

Згідно ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство.

При цьому судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідача у її проведенні.

Крім того, жодних заперечень щодо заявленого позову, відповідачем до суду не надано, хоча йому було відомо про перебування на розгляді суду вище зазначеної справи за позовом ОСОБА_1 , як і не надано доказів наявності поважних підстав, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків доказів.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до переконання що слід визнати батьківство відповідача, оскільки ухилення відповідача від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення істини у справі дає суду підстави встановити факт наявності кровного споріднення між відповідачем і дитиною.

Аналогічна позиція викладена і у Постанові Верховного суду від 26.04.2023 (справа № 199/3284/19). До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 277/836/16-ц, (провадження № 61-48029св18). Ця правова позиція щодо застосування положень статті 109 ЦПК України є незмінною.

Правилами ст. 134 СК України встановлено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. (а.с.4).

На підставі викладеного, ст.ст.125,126,128,135 СК України, керуючись ст.ст. 12, 44, 76, 81, 109, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису за №684 від 13.12.2011, який складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-у відомостях про батька дитини зазначити « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , зареєстрований с.Рівня Калуського району, Івано-Франківської області, громадянин України»;

-змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого с.Рівня Калуського району, Івано-Франківської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2023.

Суддя: