ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги»

відповідач- ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 липня 2023 року, ухваленого суддею Погрібною Н.М. в м.Дружківка Донецької області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2021 року позивачТовариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 відповідача про стягнення на свою користь заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 по 30.09.2021 в сумі 6 060,52 грн. та судового збору в розмірі 2270 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач на підставі відкритого на його ім`я особового рахунку № НОМЕР_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем на офіційному веб-сайті https://dey.com.ua оприлюднено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактичне споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії та оплата рахунків за спожиту електричну енергію свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та існування між сторонами по справі договірних зобов`язань.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості спожитої електричної енергії в період часу з 01.01.2019 по 30.09.2021 виникла заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 на показання засобу комерційного обліку 60966 кВт/г в загальному розмірі 6060,52 грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 липня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 по 30.09.2021 в сумі 6060 (шість тисяч шістдесят) грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права та без дотримання норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі відмовити у задоволенні позову та здійснити перерозподіл судових витрат по справі.

При цьому, відповідач зазначає, що судом не досліджувалась дійсність обсягу спожитої електроенергії, так як у справі відсутні докази про джерело походження такого обсягу, тип, модель та номер засобу його обліку та за якою адресою споживання такий засіб встановлений. Вказує, що особовий рахунок за весь спірний період у справі відсутній, тобто факт визначення заборгованості у Розрахунку позивача саме за особовим рахунком за весь період доказами не підтверджений. Окрім цього, відомості Розрахунку, у т.ч про обсяг спожитої електроенергії невідповідні даним частково наданого позивачем особового рахунку у вигляді скриншотів, про що було викладено у письмовій заяві від 08.02.2023 про недопустимість недостовірного доказу. Вказує, що відповідність відомостей Розрахунку даним особового рахунку судом не встановлювалась.

Відповідач вважає, що суд не врахував факту порушення позивачем зобов`язання надавати споживачу послуги рахунки на оплату та односторонню зміну умов правочину щодо порядку оплати відповідачем спожитого обсягу електроенергії. Вказує, що його правова позиція полягає у доведенні факту бездоказовості відомостей про спожитий обсяг послуги у Розрахунку та відсутності платіжних документів позивача, з відомостями про спожитий обсяг, як підстави для оплати.

Окрім того, відповідач не погоджується з ухвалою суду від 15.03.2023 та вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято всупереч нормам ч.5 ст.263 ЦПК України та є необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , позивачТовариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості, а заперечення відповідача, викладені в апеляційній скарзі необґрунтованими, такими, що розцінюються як бажання відповідача уникнути виконання грошового зобов`язання.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками виконкому Світлодарської мської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області №02-4282-21 від 30.11.2021 р.

Згідно розрахунку позивача по справі заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за період часу з 01.01.2019 по 30.09.2021 становить 6 060,52 грн. на показники приладу обліку 60966 кВт/г.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог на підставі досліджених доказів наданих сторонами, виходив з доведеності позивачем заявлених до ОСОБА_1 позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції і не може погодитись з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII, «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 березня 2018 року №312, Кодексом комерційного обліку електричної енергії (затверджений постановою НКРЕКП №311 від 14 березня 2018 року, далі ККОЕЕ)

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до п.5) ч.2 ст. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 ст.9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5.5.5 розділу 5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно п.5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

У п.5.10 Договору визначено, що оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Сам факт споживання електричної енергії породжує за Споживачем обов`язок здійснити оплату отриманих послуг.

У п.5.1 Договору встановлено, що Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Наведеним положенням визначено, що постачання здійснюється за встановленим уповноваженим органом тарифом, інформація про який є публічною, загальнодоступною та не є залежною від Постачальника.

Відповідач, маючи доступ до засобу обліку електричної енергії, не позбавлений можливості здійснення самостійного розрахунку суми, що підлягає до сплати за спожиту електричну енергію у відповідні розрахункові періоди.

Розрахунком заборгованості підтверджено, що відповідач частково здійснював оплату за спожиту електричну енергію в межах позовного періоду.

Відповідно до п.12.4.4 ККОЕЕ до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб: функції АКО з ведення реєстрів ТКО, адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

Таким чином, сума до сплати за розрахункові періоди, а в подальшому сума заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 відкритим на ім`я ОСОБА_1 визначалися на підставі даних про обсяги споживання електричної енергії, наданих Оператором системи розподілу (далі ОСР).

Відповідно до п.8.6.2.ККОЕЕ Індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); 2) за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором.

Зазначений обов`язок Споживача електричної енергії додатково закріплений пунктом 3.3 Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який є додатком до ПРРЕЕ.

Відповідач не погоджується з обсягом спожитої електричної енергії, який було визначено на підставі даних, отриманих від Оператора системи розподілу, при цьому належних та допустимих доказів споживання електричної енергії у меншому обсязі ніж встановлено позивачем, суду не надано, розрахунок заборгованості не спростовано.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність позивачем, заявлених до ОСОБА_1 позовних вимог та наявністю підстав для повного задоволення позову, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами не спостовано ненадання послуги та розмір виниклої заборгованості за отриману послугу з постачання електричної енергії.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до невірного розуміння скаржником вимог законодавства та власного тлумачення норм матеріального та процесуального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

З огляду на наведене вище апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з підстав, передбачених 375 ЦПК України.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, перерозподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: