Справа № 143/726/16-ц
УХВАЛА
20.06.2023 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Затоковенко Т.О.,
представника заявника адвоката Пілюги В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Звенигородський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк», про визнання дій головного державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірними та зобов`язання повторно розглянути заяву про закінчення виконавчого провадження, -
У лютому 2023 року адвокат Пілюга В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Катеринопільський районний відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Катеринопільського районного відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полтавської А.О., у якій заявник просить:
-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Катеринопільського районного відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полтавської А.О. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 65626304 внаслідок повного виконання рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.07.2016 року по справі № 143/726/16-ц;
-зобов`язати головного державного виконавця Катеринопільського районного відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полтавську А.О. повторно розглянути заяву адвоката Пілюги В.В. від 03.01.2023 року про закінчення виконавчого провадження.
Вимоги скарги обґрунтовувались тим, що в провадженні Катеринопільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП № 65626304.
17.11.2022 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» укладено Договір про відступлення права вимоги.
Права вимоги, що відступаються за вказаним Договором, виникли у цедента на підставі договору факторингу № 17/11/2022 від 17.11.2022 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо».
Відповідно до п. 2 Акту прийому-передачі прав вимоги цедент передає права вимоги цесіонарію, а цесіонарій цим приймає права вимоги в обсязі та умовах, визначених Договором, зокрема: договір поруки № 218606 від 24.07.2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 .
Оскільки ОСОБА_2 рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.07.2016 року по справі № 143/726/16-ц виконане в повному обсязі, то виконавче провадження має бути закінчене.
03.01.2023 року адвокатом Пілюгою В.В. в інтересах ОСОБА_2 була направлена заява про закінчення виконавчого провадження та зняття арештів з майна боржника, однак листом від 20.01.2023 року № 552 головним державним виконавцем Катеринопільського районного відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полтавською А.О. відмовлено у закінченні виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження.
Тому, з огляду на викладене, вважає дії головного державного виконавця Катеринопільського районного відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полтавської А.О. неправомірними щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження внаслідок повного виконання судового рішення.
21.03.2023 року каналами електронної пошти до суду з Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло заперечення на скаргу на дії державного виконавця, в якому вказано, що скарга адвоката Пілюги В.В. від 15.02.2023 року не може бути задоволена в повному обсязі, у зв`язку з тим, що у матеріалах виконавчого провадження № 65626304 відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, як фактично виконаного в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Також просять скаргу розглядати без участі представника Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 39, 40).
21.03.2023 року ухвалою суду витребувано з Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копії матеріалів виконавчого провадження ВП № № 65626304, яке було відкрито на підставі виконавчого листа від 25.10.2016 року, виданого Погребищенським районним судом Вінницької області у справі №143/726/16-ц (а.с. 43, 44).
21.04.2023 року з Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до канцелярії суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП № № 65626304, яке було відкрито на підставі виконавчого листа Погребищенського районного суду Вінницької області №143/726/16-ц, виданого 25.10.2016 року (а.с. 75-193).
Ухвалою суду від 25.04.2023 року залучено до участі у справі як заінтересовану особу стягувача у виконавчому провадженні - Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (а.с. 196, 197).
16.06.2023 року судом ухвалено залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи Звенигородський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 216, 217).
В судове засідання представник АТ «УкрСиббанк» не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 225).
Головний державний виконавець Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полтавська А.О., будучи належним чином повідомленою про розгляд скарги, в судове засідання не з`явилась, проте у запереченні на скаргу просила розгляд скарги проводити без участі заінтересованої особи (а.с. 39, 40).
Заінтересована особа ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про розгляд скарги, в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила (а.с. 228-230).
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
20.06.2023 року в судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 адвокат Пілюга В.В. вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності інших учасників процесу. Також вказала, що підтримує скаргу в повному обсязі та просить її задовольнити. Пояснила, що на даний час продовжується звернення стягнення з ОСОБА_2 на заробітну плату, а також зберігається накладений на його майно арешт. Чи звертався хтось із нових кредиторів до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження їй не відомо. Також зазначила, ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 до установи банку із заявою про повідомлення ним державної виконавчої служби про виконання рішення не зверталися, а також ОСОБА_2 не звертався із заявою до суду про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Заслухавши представника скаржника, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до наступного висновку.
17.11.2022 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» укладено Договір про відступлення права вимоги.
Права вимоги, що відступаються за вказаним Договором, виникли у цедента на підставі договору факторингу № 17/11/2022 від 17.11.2022 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» (а.с. 10-12).
Відповідно до п. 2 Акту прийому-передачі прав вимоги цедент передає права вимоги цесіонарію, а цесіонарій цим приймає права вимоги в обсязі та умовах, визначених Договором, зокрема: договір поруки № 218606 від 24.07.2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с. 13, 14).
20.01.2023 року головним державним виконавцем Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Аліною Полтавською на адресу адвоката Пілюги В.В. направлено лист від 20.01.2023 року № 552, в якому повідомляється, що відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження № 65626304 на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» як фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, у зв`язку з тим, що ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача, чи повідомлення від АТ «УкрСиббанк» про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до виконавчої служби не надходили (а.с. 21-23).
Вирішуючи по суті скаргу, суд виходить із того, що згідно із ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Порядок примусового виконання судових рішень, оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно із частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Після переходу в процесі приватизації права власності на єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну такого державного або комунального підприємства як сторони виконавчого провадження покупцем відповідного єдиного майнового комплексу.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 442 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Відповідно до положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Згідно із ч. 4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Пунктом 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Отже, правовою підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та ч. 2 ст. 432 ЦПК України є встановлення державним виконавцем факту виконання рішення суду у повному обсязі таким чином, як визначено виконавчим документом, тобто на користь саме стягувача у виконавчому провадженні, або факту визнання виконавчого документу судом таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.
Близький за змістом правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі №914/3703/15.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Проте, будь яких доказів звернення наступних кредиторів у окреслених кредитно - правових відносинах, а саме ТОВ «ФК Інвест Кредо» чи ОСОБА_3 , до суду із заявами про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), як і звернення боржника ОСОБА_2 із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, через відсутність його обов`язку повністю у зв`язку з його припиненням, державному виконавцю чи суду не надано.
Також представником скаржника не надано доказів, що ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 зверталися до АТ «УкрСиббанк» із проханням повідомити державну виконавчу службу про виконання боржником рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.07.2016 року по справі № 143/726/16-ц в повному обсязі.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії головного державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження, були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, а відтак права божника ОСОБА_2 не були порушені.
З огляду на викладене у задоволенні скарги слід відмотиви за її безпідставності.
Керуючись ст.ст. 260, 451 ЦПК України, суд,-
У задоволенні скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про визнання дій головного державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірними та зобов`язання повторно розглянути заяву про закінчення виконавчого провадження відмовити.
Ухвала може бути оскаржена через Погребищенський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складений протягом п`яти днів з дня оголошення її вступної та резолютивної частини.

Повний текст ухвали складено 22.06.2023 року.

Суддя