Провадження № 2/750/2254/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретарПрохоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/17100/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

23.11.2023 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи позов тим, що спільне життя у них не склалося і шлюбні відносини між ними припинені.

Ухвалою судді від 04.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 20.12.2023.

У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви, в яких позивач просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, а відповідач його визнав.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.10.2014, актовий запис № 1993 (а.с. 5).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом позовної заяви, подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться з лютого 2022 року, подальше збереження шлюбу сторони вважають неможливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини.

Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Із квитанції від 18.10.2023 № 0.0..2 вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути ОСОБА_4 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, а саме 536,80 грн, а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на її користь 536,80 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 03.10.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1993, розірвати.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області (місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Реміснича, 27, ідентифікаційний код юридичної особи 37972475) повернути ОСОБА_4 50 відсотків судового збору в розмірі 536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок), сплаченого при подачі позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, згідно квитанції від 18.10.2023

№ 0.0..2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_6 , місце проживання:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя