Справа № 686/4721/21
Провадження № 2/686/1492/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дзюбі В.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 про стягнення збитків,

встановив:

22.02.2021 року позивачка, в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 з вимогою стягнення збитків, завданих протиправними діями відповідачки.

В обгрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначила, що є власницею 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Іншою співвласницею 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4

16.04.2018 року о 20 год. 55 хв. сталася пожежа в будинку АДРЕСА_1 . Причиною пожежі стало коротке замикання електромережі внаслідок самовільно проведених відповідачкою робіт по ремонту електромережі.

Внаслідок пожежі, причиною якої було коротке замикання електромережі, пошкоджено житловий будинок, чим завдано позивачці значної шкоди.

Пожежею знищено конструкцію покрівлі, покрівлю, стелю, стіни, електромережу. Прямі збитки від пожежі орієнтовано складають 100000,00 грн., побічні збитки - 142 000 грн. Кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт внаслідок пожежі 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 становить 229 298 грн.

Позивачка зверталася до відповідачки з проханням досудового врегулювання спору, натомість ОСОБА_4 добровільно відшкодувати завдану шкоду відмовилася.

Тому, позивачка ОСОБА_1 змушена звертатися до суду з вимогою про відшкодування на її користь з ОСОБА_4 завданих пожежою збитків.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

14.06.2021 року від відповідачки по справі до суду надійшов відзив на поданий позов, в якому ОСОБА_4 заперечила проти позовних вимог, вказавши на вину позивачки у скоєнні пожежі, тоід як сама відповідачка не перебувала за місцем виникнення пожежі у час її виникнення.

15.07.2021 року за клопотанням позивачки ОСОБА_1 проведено підготовче засідання по справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.07.2021 року підгтовче провадження по спарві закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2023 року клопотання представника позивачки ОСОБА_1 про призначенно по справі судової пожежно-технічної експертизи задоволено, провадження по справі зупинено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.10.2023 року у звязу із надходженням до суду повідомлення судового експерта Хмельницького НДЕКЦ МВС України про неможливість проведення експертизи провадження по справі поновлено із призначенням справи в судове засідання.

30.10.2023 року від представниці відповідачки на адресу суду надійшли заперечення по справі, у якому остання заперечила повністю проти задоволення позову, вказавши, що вина ОСОБА_4 у спричиненні збитків ОСОБА_1 не доведена належними та допустисими доказами, позивачка не довела аргументованість своїх позовних вимог, а викладені доводи не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтрмиали у повному обсязі, просили позов задовільнити.

Представниця відповідачки проти задоволення позову заперечила повністю із підстав, наведених у поданих до суду запереченнях на позов, просила у позові відмовити.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 є власницею частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказане підвтерджується даними Витягу № 93173694 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.07.2017 року.

Як зазачено позивачко, та не оспорено відповідачкою, ОСОБА_4 на момент виникнення спірних правовідносин проживала на території іншої частки житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Із Акту про пожежу від 17.04.2018 року вбачається, що 16.04.2018 року орієнтовно о 20.55 год. у житловому будинку що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 сталася пожежа. Згідно цього ж Акту пожежею знищено конструкцію покрівлі, стелю, стіни, електромережу, прямі збитки від пожежі орієнтовано складають 100000,00 грн., побічні збитки орієнтовано складають 142000,00 грн.

Як вбачається із Листа ГУ ДСНС у Хмельницькій області за вих. № 617 від 12.09.2018 року ймовірною причиною пожежі стало коротке замикання електромережі.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 47/20 від 29.10.2020 року складеного судовим експертом Марченковим Г.Г. кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт внаслідок пожежі на території 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 становить 229298,00 грн.

За положеннями частин першої та третьої ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно частини четвертої ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, вилучати з нього корисні властивості, але й нести відповідальність перед громадою, суспільством за належне використання цих прав. Отже всі свої дії відносно реалізації свого права він має співвідносити з загальним правилом, тобто ним не можуть порушуватися права інших осіб, суспільства. Реалізуючи право власності на річ власник має діяти в певному правовому режимі (додержуватися певних механізмів здійснення прав, наприклад правил будівництва, правил протипожежної безпеки, правил безпечного використання електромереж).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тягар утримання майна полягає в тому, що за загальним правилом саме власник як господар своєї речі зобов`язаний турбуватися про неї, забезпечувати її охорону, підтримувати в належному стані й ремонтувати її. Таке зобов`язання щодо належного утримання майна виникає з моменту набуття цього майна у власність.

Частиною третьою ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди.

Із витребуваних із Слідчого відділу Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області матеріалів кримінального провадження № 0002578 судом встановлено, що 17.04.2018 року, відомості про вичнене кримінальне правовопорушення за фактом пожежі за адресою АДРЕСА_1 внесені до ЄРДР за № 0002578 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

Проте, постановою слідчого другого відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 27.04.2019 року кримінальне провадження № 0002578 від 17.04.2018 року закрито у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. Окрім того, у вказаній Постанові зазначено, що в ході досудового розсідування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правоворушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України нікому не вручалось, а проведеним комплексом слідчих дій та розшукових заходів встановити особу, причетну до вказаного кримінального правопорушення не представилось за можливе.

Надані суду на огляд матеріали кримінального провадження № 0002578 не несуть для суду наперед встановленої доказової сили та не беруться судом до уваги у вказаній справі, оскільки під час проведення досудового розслідування винуватість ОСОБА_4 у скоєнні пожежі за адресою АДРЕСА_1 та спричинення наступних збитків ОСОБА_1 не доведено.

При цьому, суд зауважує, що в розумінні ст. 62 Конституції України винність особи встановлюється лише обвинувальним вироком суду.

Тому, в даному випадку до повноважень суду не належить надання правової оцінки матеріалам, зібраним в ході проведення досудового розслідування у кримініальному провадженні № 0002578, яке було закрите 27.04.2019 року.

Водночас, 16.10.2023 року на ухвалу суду від 17.07.2023 року про призначення по справі судової пожежно-технічної експертизи від Хмельницького НДЕКЦ МВС України до суду надійшло повідомлення № СЕ-19/123-23/9180-ПТ від 06.10.2023 року про неможливість проведення судової експертизи у зв`язку із терміном давності та зміною обстановки, а тому дати відповіді на на поставлені судом питання «1) Де знаходився осередок пожежі, яка мала місце 16.04.2018 року о 20 год. 55 хв. в будинку АДРЕСА_2 ) Скільки осередків пожежі існувало в даному випадку? Якщо декілька, то чи немає між ними зв`язку? 3) Чи могла виникнути пожежа внаслідок несправності електропроводки? 4) Чи були допущені порушення технічних умов під час монтажу електропроводки? Якщо були, то які? Чи були допущені порушення технічних умов під час монтажу електропроводки? Якщо були, то які? Чи мають виявлені порушення безпосереднє відношення до причини виникнення пожежі та її поширення?» не представилось можливим.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зважає на позицію Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, N9 63566/00 § 23, ЄСП/1 від 18липня 2006 року). Оскаржуване рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Під час проведення судового розгляду даної справи, позивачкою ОСОБА_1 не надано суду достатнього масиву доказів на підтвердження своїх позовних вимог до відповідачки ОСОБА_4 . Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивачка, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду даної справи, а докази, надані позивачкою на аргументування своїх позовних вимог до відповідачки як підстави для стягнення з останної збитків, спричинених пожежею за адресою АДРЕСА_1 є такими, що не підвтерджують безпосереньо вину відповідачки, що є необхідним при вирішенні даної справи.

Тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення збитків слід відмовити.

Враховуючи те, що в задоволені позову судом відмовлено, на підставі ст. 141 ЦПК України, не підлягає до задоволеною вимога позивача про стягнення суми судового збору.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 1166, 1167 ЦК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 про стягнення збитків - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.12.2023 року.

Суддя Сергій Стефанишин