ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9308/23 Справа № 187/1272/23 Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С.,Єлізаренко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання мирової угоди у справі за апеляційною скаргою адвоката Щербини Максима Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою адвоката Щербини М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради про визначення місця проживання дитини.

13 грудня 2023 року сторони подали до Дніпровського апеляційного суду спільну заяву про затвердження мирової угоди.

В судовому засіданні сторони підтримали заяву про затвердження (визнання) мирової угоди та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку сторін, та дослідивши мирову угоду та заяву про затвердження мирової угоди, колегія суддів приходить до висновку, що у затвердженні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Положеннями статті 207 ЦПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення рішення, у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб`єктивні права та обов`язки.

Метою угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Згідно з положеннями ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як вбачається зі змісту мирової угоди, сторони домовились визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання, у разі зміни місця проживання батько зобов`язується попереджати мати дитини про такі зміни. Одночасно сторони визначили участь матері дитини ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини.

Колегія суддів, надавши правову оцінку умовам мирової угоди від 05 грудня 2023 року, зважаючи на предмет спору, який впливає на права дитини, вважає, що її положення можуть призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів дитини та відповідача (матері дитини) щодо самостійного виховання батьком сина, враховуючи, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо виховання та розвитку дитини згідно положень ст.ст. 141,150,152 СК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що у затвердженні (визнанні) мирової угоди від 05 грудня 2023 року, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити на підставі п.1 ч.5 ст. 207 ЦПК України і продовжити судовий розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 207, 373 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання мирової угоди.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

І.А. Єлізаренко