Номер провадження: 22-ц/813/7195/23
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л. М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Національний університет «Одеська морська академія»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2023 у складі судді Яреми Х.С.,

встановив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до НУ «Одеська морська академія» та просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ п/п ректора НУ «Одеська морська академія» від 04.08.2022 №121/вк про звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ст. 36 КЗпП України з посади викладача англійської мови №2;

- поновити ОСОБА_1 на посаді викладача кафедри англійської мови №2 Національного університету «Одеська морська академія» з 31.08.2022;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.08.2022 до часу вирішення справи по суті з проведенням необхідних відрахувань.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2002 року ОСОБА_1 займала в університеті посаду науково-педагогічного працівника (викладача кафедри англійської мови №2). Проте з 31.08.2022 її було звільнено, у зв`язку із закінченням строку трудового договору (навчального року) за п. 2 ст. 36 КЗпП України. Позивач вважає, що протягом усього періоду роботи з нею ніколи не укладався письмовий трудовий строковий договір, хоча мав укладатись. Тому ні умови договору, ні його строк, з нею ніхто не погоджував. Сам строковий трудовий договір може мати форму лише «контракту», в якому мають бути погоджені умови та строк його дії. Припинено може бути тільки строковий трудовий договір. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч ст. 23 КЗпПУ, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір в такому разі вважається укладеним на невизначений строк і він не може бути припинений у зв`язку із закінченням строку. Востаннє перед звільненням ОСОБА_1 була прийнята на посаду згідно її заяви від 26.08.2020 та наказу ректора від 28.08.2020. З наказом вона не ознайомлена. Будь-які написи, зроблені робітниками університету на заяві (рапорті) позивача про прийняття її на роботу, не можуть вважатися такими, що встановлюють умови щодо строку трудового договору. Вона не давала згоди на укладання усного строкового трудового договору. Проте в іншій, ніж письмова форма, трудовий контракт не може укладатись. Тому вважає, що з 2002 вона працює за безстроковим трудовим договором. Також зазначила, що обов`язковість укладення контракту з науково-педагогічними працівниками передбачено законодавством. За ЗУ «Про вищу освіту» викладачі належать до науково-педагогічних працівників. Також ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено укладення контракту з науково-педагогічними працівниками. Вказувала, що копія наказу та трудова книжка не вручались їй, про звільнення повідомлена засобами телефонного зв`язку. Лише після звернення за правовою допомогою до адвоката, вона у відповідь на запит отримала 26.10.2022 від університету копію наказу про звільнення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом ухвалено рішення при неповному та об`єктивному дослідженні обставин справи, саме судом не прийнято до уваги те, що позивач займала в університеті посаду науково-педагогічного працівника, за нормами ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» чітко визначено сферу застосування контракту саме до посади ОСОБА_1 . При цьому, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту що відповідач в порушення вимог наведеного закону не укладав трудовий договір (контракт) з позивачкою. З урахуванням того, що НУ «Одеська морська академія» в порушення законодавства України не укладала трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 тому умова про закінчення строку є незаконною.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповіді на відзив відповідача позивач заперечувала проти доводів викладених у ній та просила задовольнити її апеляційну скаргу.

07.12.2023 від представника апелянта надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 з 2002 року вона перебувала в трудових відносинах з НУ "Одеська морська академія" на посаді викладача англійської мови, а саме:

01.09.2002 прийнята на посаду (на навчальний рік), 26.08.2003 - звільнена (п. 2 ст. 36 КЗпП України);

01.09.2003 прийнята на посаду (за конкурсом), 30.06.2004- звільнена (п. 2 ст. 36 КЗпП України);

01.09.2002 прийнята на посаду (за конкурсом), 26.08.2007 - звільнена (п. 2 ст. 36 КЗпП України);

03.09.2007 прийнята на посаду (за конкурсом), 25.08.2010 - звільнена (п. 2 ст. 36 КЗпП України);

01.09.2010 прийнята на посаду (за строковим трудовим договором), 22.08.2013 - звільнена (п. 2 ст. 36 КЗпП України);

02.09.2013 прийнята на посаду (за строковим трудовим договором), 25.08.2016 - звільнена (п. 2 ст. 36 КЗпП України);

01.09.2016 прийнята на посаду (за строковим трудовим договором), 30.08.2019 - звільнена (п. 2 ст. 36 КЗпП України);

02.09.2019 прийнята на посаду (за строковим трудовим договором) та на підставі наказу №152/ВК від 17.07.2020, 31.08.2020 звільнена на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Вбачається, що 26.08.2020 на засіданні вченої ради факультету "Морських перевезень та технологій" НУ "Одеська морська академія" таємним голосуванням обрано на посаду викладача англійської мови N2 ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з протоколу N 1 від 26.08.2020.

26.08.2020 ОСОБА_1 подала на ім`я ректора НУ "Одеська морська академія" письмовий рапорт, в якому просила, у зв`язку з обранням за конкурсом на посаду викладача англійської мови, прийняти її на роботу (1 ставка) на кафедру "англійської мови N 2" з 01.09.2020. На рапорті від 26.08.2020 вчинено написи - "ВК до наказу до 31.08.2022", "терміном на 2 роки", "оклад викладача по 16 т.р. 6510,15 грн. за рах. спец. Фонду".

Наказом ректора НУ "Одеська морська академія" N 186/вк від 28.08.2020 ОСОБА_1 призначено з 01.09.2020 на посаду викладача кафедри англійської мови N 2 з окладом по 16 тар. Р. 6 890,88 грн. на місяць за рахунок спеціального фонду у зв`язку з обранням за конкурсом по 31.08.2022. Підстава наказу - заява ОСОБА_1 , витяг з протоколу від 26.08.2020, подання першого проректора.

Наказом ректора НУ "Одеська морська академія" N 121/вк від 04.08.2022 ОСОБА_1 звільнено 31.08.2022 з посади викладача кафедри англійської мови N 2, у зв`язку із закінченням строку трудового договору (навчального року) на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

26.09.2022 ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до ректора університету з проханням скасувати наказ N 121/вк від 04.08.2022 та поновити її на посаді.

Трудові правовідносини за період з 01.09.2002 по 31.08.2022 оформлені на підставі заяв ОСОБА_1 про прийняття на посаду викладача на навчальний рік, рішенням вченої ради та відповідними наказами ректора про призначення (звільнення).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача проведено з дотриманням вимог трудового законодавства.

Апеляційний суд в повній мірі погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно частини третьої статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

У пункті 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі N 6-254цс17 зазначено, що: "згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою. Працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, та дотримуватись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату й забезпечувати умови праці, передбачені законодавством про працю, колективним договором i угодою сторін. Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавством. Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин. Укладення трудового договору на визначений строк при відсутності умов, зазначених у частині другій статті 23 КЗпП України, є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. Тобто такі договори вважатимуться укладеними на невизначений строк від часу їх укладення. Таким чином, порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір. У частині третій статті 54 Закону України "Про освіту" педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. Згідно з положеннями частин 9, 11 статті 55 Закону України "Про вищу освіту" посади науково-педагогічних працівників можуть займати особи, які мають науковий ступінь або вчене звання, а також особи, які мають ступінь магістра. Під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою вищого навчального закладу. Пунктом 10 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 24 грудня 2002 року N 744, передбачено, що при прийнятті на роботу науково-педагогічних працівників може укладатися безстроковий, строковий трудовий договір, у тому числі контракт. Термін строкового трудового договору встановлюється за погодженням сторін. Вносити пропозиції щодо терміну трудового договору має право кожна із сторін".

У постанові від 12 вересня 2018 року у справі N 753/16193/16-ц Верховний Суд зазначив: "свою волю на укладення строкового трудового договору працівник виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час працівник виразив волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Крім того, в постанові від 30 березня 2020 року у справі N554/7844/18 Верховний Суд при застосуванні положення п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України в аналогічних правовідносинах зазначив: "при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатися як конкретним терміном, так і часом настання певної події. У справі, яку переглядав касаційний суд, строк дії трудового договору, укладеного між сторонами обмежувався чітко визначеною подією - датою заміщення посади за результатами проведеного конкурсного відбору. Трудові відносини між сторонами тривали до певної події у часі, яка мала неминуче настати - проведення конкурсу на заміщення посади. У зв`язку з цим звільнення є законним".

Встановивши, що роботодавець, звільнив позивача у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору, який настав, діяв у межах та у відповідності до норм чинного трудового законодавства, а позивачем не доведено порушення відповідачем вимог законодавства під час його звільнення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення і поновлення на роботі.

Посилання апелянта на незаконність наказу від 20.08.2020 про укладення між нею та відповідачем трудового договору на два роки як на підставу для скасування наказу про її звільнення є безпідставним, оскільки наказ про укладення строкового трудового договору є дійсним та останньою не оскаржувався. Натомість наявність підпису позивача на вказаному наказі свідчить про обізнаність з його змістом та погодженням з умовами строку його дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2023 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 19.12.2023

Головуючий: Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева