ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9364/23 Справа № 196/494/23 Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є її батьком. Вказує, що вона все життя проживала у батьківському будинку та в паспорті зазначено реєстрацію її постійного місця проживання з 29 січня 1993 року буд. АДРЕСА_1 . Після смерті батька вона була позбавлена можливості успадкувати вказаний будинок, оскільки з`ясувалось, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому вона зареєстрована: АДРЕСА_1 не знаходиться в цивільному обороті і на час смерті її батька ОСОБА_4 не був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відомості про вказану нерухомість за ОСОБА_4 відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В той же час, за вказаною адресою в реєстрі містяться відомості про реєстрацію права власності за іншою особою стосовно житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки №320689733 з Державного реєстру. Позивач вказала, склалася ситуація невизначеності щодо місця реєстрації її постійного проживання, реєстрації місця проживання доньки та онуки, реєстрації права власності на нерухоме майно, адреси постачання електроенергії та природного газу, оскільки власником майна за вказаною адресою на теперішній час зареєстровано ОСОБА_3 , однак стосується така реєстрація зовсім інших об`єктів нерухомості. ОСОБА_1 . Зазначила, що останні сім років вона самостійно і безперервно володіє житловим будинком АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована до цього часу. Також в будинку проживають її донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_5 . Згідно технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за її покійним батьком вказаний будинок рахується з 30 листопада 1988 року, в якому він мешкав та яким володів. Рішенням виконавчого комітету Могилівської сільської ради №14 від 08 лютого 2023 року за її заявою було уточнено адресу знаходження спірного житлового будинку на адресу: АДРЕСА_1 та виготовлено технічний паспорт на вказаний об`єкт нерухомості з занесенням до реєстру технічних паспортів, щоб усунути перешкоди для визнання права власності, державної реєстрації права власності, реєстрації місця постійного проживання, укладення договорів на постачання електроенергії та природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю. Судові витрати позивачки покладено на останню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 31 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

Відповідач Могилівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області надали до апеляційного суду заяву, у якій зазначили, що вимоги апеляційної скарги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.

При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Таким чином, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження N 12-291гс18).

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. При цьому володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено (постанова Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц.

У справі встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 квітня 1966 року, батьком позивача ОСОБА_6 є - ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_7 (а.с.9).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8 від 10 лютого 2016 року, після реєстрації шлюбу 21 лютого 2011 року дошлюбне прізвище ОСОБА_6 змінено на - ОСОБА_8 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а.с.20).

16 лютого 2016 року приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. заведена спадкова справа №12/2016 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 80).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 320689733 від 20 січня 2023 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно довідки №419 від 08 серпня 2018 року Новопідкрязької сільської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно зареєстрована та постійно проживає в АДРЕСА_1 , дійсно користується природнім газом та електроенергією (а.с.12, 13).

Відповідно до довідки №659 від 14 грудня 2016 року Новопідкрязької сільської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно зареєстрована і постійно проживає в АДРЕСА_1 і має склад сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 онука; дійсно користується електроенергією (а.с.14).

У розрахунковій книжці за електроенергію та по оплаті за природний газ, яка надана позивачем, у графі адреса, зазначено АДРЕСА_1 (а.с.11).

Договір №0904086 про користування електричною енергією від 26 січня 2017 року укладений із споживачем ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39-42).

Згідно рішення виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року №14 Про розгляд заяви ОСОБА_1 про уточнення адреси житлового будинку виконком сільської ради вирішив уточнити адресу житлового будинку, який згідно даних КП Новомосковського міжрайонного бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради за реєстраційною книгою №1 номером запису 67 від 30 листопада 1988 року, зареєстрований за ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , де вказана адреса: АДРЕСА_1 , на адресу: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Замовником технічного паспорта від 17 лютого 2023 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.25-29).

12 вересня 2016 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку автомобіля після смерті ОСОБА_4 , при цьому зазначено, що спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна є також доньки останнього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 1/3 частки (а.с.19).

Згідно листа приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кравчук С.В. Про надання інформації від 19 липня 2023 року №151/01-16 на заяву ОСОБА_1 повідомлено, що 16 січня 2016 року після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття спадщини за законом на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , земельну ділянку на території Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №580284 від 16 серпня 2007 року); автомобіль марки М2140, 1978 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 ; грошові внески. Потім 12 вересня 2016 року ОСОБА_1 було подано заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступне спадкове майно: земельну ділянку на території Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №580284 від 16 серпня 2007 року); автомобіль марки М2140, 1978 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 ; грошові внески в ПАТ Державний ощадний банк України Територіально відокремленому безбалансовому відділенні №10003/0314 Філії - Дніпропетровське обласне управління на компенсаційному рахунку № НОМЕР_3 , на компенсаційному рахунку № НОМЕР_4 , на поточному рахунку № НОМЕР_5 , на картковому рахунку № НОМЕР_6 , на депозитному рахунку № НОМЕР_7 . 12 вересня 2016 року за реєстровим №393, ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки, розташованої на території Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, також за реєстровим №402 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку автомобіля марки М2140, 1978 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та 12 вересня 2016 року за реєстровим №411 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку грошових вкладів (а.с.75).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 серпня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що не дає змоги встановити склад спадкового майна, а також у зв`язку зі зміною адреси спадкового житлового будинку (а.с.90).

З листа КП Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради від 17 серпня 2023 року №279 вбачається, на підприємстві КП Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради міститься дві інвентаризаційні справи за однією і тією ж адресою: АДРЕСА_1 :

- згідно з першою інвентаризаційною справою, станом на 31 грудня 2012 року, реєстрація прав власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 не проводилась. Право власності на будинок в БТІ не зареєстроване. Первинна технічна інвентаризація проведена 27 травня 1993 року. Замовник ОСОБА_3

- згідно з другою інвентаризаційною справою право власності на інший будинок за аналогічною адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30 листопада 1988 року, виданого Виконавчим комітетом Царичанської районної ради, на підставі рішення виконавчого комітету Царичанської районної ради народних депутатів №324/3 від 12 жовтня 1988 року. Зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 30 листопада 1988 року в книзі №1, за номером запису 67. Згідно рішення №14 від 08 лютого 2023 року змінено адресу житлового будинку на: АДРЕСА_1 (а.с. 91).

Рішенням Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 23 лютого 2023 року №1650-23/VІІІ, Додаток 2 до рішення, на території села Новопідкряж Могилівської сільської територіальної громади перейменовано, зокрема вулицю Комарова на - АДРЕСА_2 (а.с. 92, 93).

Встановлено, будь-які правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в матеріалах взагалі справи відсутні.

Позивачем суду не надані будь-які правовстановлюючі документи на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на який позивач просить визнати за нею право власності саме за набувальною давністю.

Факт тривалого проживання позивачки у будинку, утримання його в належному стані та здійснення оплати за житлово-комунальні послуги не є підставою для виникнення у неї права власності на це майно за набувальною давністю.

Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та не оформлення належним чином спадкових прав спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 на належну їм частку у спірному спадковому майні вказує на наявність спору при оформленні спадщини і не дає позивачу право вважати володіння спірним житловим будинком добросовісним.

Ненадання позивачкою нотаріусу правовстановлюючих документів на житловий будинок не змінює характер правовідносин та не створює умов для отримання спірного житлового будинку у власність саме - за набувальною давністю.

Враховуючи викладене, встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю.

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог позивача і наявність підстав для визнання за позивачем права власності на житловий будинок за набувальною давністю є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова