ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2986/23

Провадження № 22-ц/4820/1080/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_4 зазначила, що з 14 лютого 1999 року вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого є двоє повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого в сім`ї постійно виникають сварки. Сторони не ведуть спільне господарство та не проживають разом, подружні відносини між ними припинені.

За таких обставин ОСОБА_4 просила суд розірвати укладений між нею та ОСОБА_2 шлюб.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 розірвано.

Суд виходив з того, що подальше спільне життя сторін неможливе, а збереження сім`ї суперечить їх інтересам.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції та доповнити мотивувальну частину рішення положенням про встановлення факту припинення сторонами шлюбних відносин і ведення спільного господарства з лютого 2015 року. При цьому ОСОБА_2 послався на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що збереження сім`ї неможливе, внаслідок чого суд обґрунтовано ухвалив рішення про розірвання шлюбу. Водночас суд безпідставно відмовив відповідачу у встановленні часу припинення сторонами шлюбних відносин і ведення ними спільного господарства.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_4 не подала відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 14 лютого 1999 року ОСОБА_2 і ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двоє повнолітніх дітей.

Сімейне життя сторін не склалося, між ними часто виникали сварки та скандали, в сім`ї не було злагоди і взаєморозуміння, сторони припинили шлюбні стосунки та мешкають окремо.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України).

Як передбачено ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що однією з основних засад шлюбу є взаємна згода на це жінки та чоловіка.

Шлюб може бути розірваний за рішенням суду на підставі позову одного з подружжя.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд першої інстанції з`ясував фактичні взаємини подружжя, врахував відсутність у них неповнолітніх дітей, встановив, що ОСОБА_4 заявлено позов про розірвання шлюбу у зв`язку з неможливістю спільного життя сторін і припиненням ними шлюбних відносин.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що подальше спільне життя сторін неможливе, а збереження сім`ї суперечить їх інтересам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують указаного висновку суду.

Факт припинення сторонами шлюбних відносин і ведення ними спільного господарства в лютому 2015 року не підтверджується доказами у справі та не визнається сторонами, хоча на нього посилався ОСОБА_2 в суді першої інстанції. Оскільки ця обставина не встановлена судом, то вона не може бути зазначена у мотивувальній частині рішення (частина четверта статті 265 ЦПК України).

Якщо встановлення такої обставини необхідно ОСОБА_2 для вирішення спору про поділ майна подружжя, то він не позбавлений можливості довести її належними та допустимими доказами під час здійснення відповідного судового провадження.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Посилання ОСОБА_2 на порушення судом норм чинного законодавства є необґрунтованими.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 червня 2023 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 49