ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Суми

Справа №592/4080/23

Номер провадження 22-ц/816/1373/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року, в складі судді Князєва В.Б., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

31 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (далі АТ «Сумське НВО - Інжиніринг») про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовна заява мотивована тим, що він з 08.02.2022 був прийнятий на роботу до АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» в підрозділ котельня на посаду директора по сумісництву, а 04.08.2022 був звільнений за власним бажанням з цієї посади. Ні на час звільнення його з роботи за сумісництвом, ні на час подання позову, відповідачем не була сплачена нарахована йому заробітна плата в сумі 6519 грн 43 коп., яку просив стягнути разом з середнім заробітком за шість місяців затримки виплати заробітної плати у розмірі 47700 грн (7950 середньомісячний заробіток х 6 місяців).

Крім того, позивач вказує, що він з 05.08.2022 був прийнятий на роботу до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на посаду головного теплотехніка у відділ головного енергетика, а 28.02.2023 був звільнений з цієї посади. Відповідач не сплатив йому нараховану заробітну плату в сумі 25226,81 грн, яку позивач просив стягнути в судовому порядку разом з середнім заробітком за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 47700 грн (7950 середньомісячний заробіток х 6 місяців).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «СМНВО - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 6519,43 грн (за сумісництвом) та 25226,81 грн.

Стягнуто з АТ «СМНВО - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 6000 грн (за сумісництвом) та 25000 грн, з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнуто з АТ «СМНВО - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 повернення судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп.

Стягнуто з АТ «СМНВО - Інжиніринг» на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Сумське НВО - Інжиніринг», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення суду, зменшивши розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 25000 грн до 3000 грн та за сумісництвом з 6000 грн до 1000 грн з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні рішення судом не враховано принцип справедливості та співмірності, а також, що затримка виплати позивачу заробітної плати виникла не з вини товариства.

Позивач правом на подання відзиву не скористався.

Рішення суду в частині стягнення з АТ «СМНВО - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 6519,43 грн (за сумісництвом) та 25226,81 грн не оскаржується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не повністю, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України є підставою для його зміни.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 08.02.2022 по 04.08.2022 працював у АТ «СМНВО - Інжиніринг» на посаді за сумісництвом Директор (а.с. 5, 8).

З 05.08.2022 по 28.02.2023 ОСОБА_1 працював у відповідача на посаді головного теплотехніка у відділі головного енергетика (а.с. 9-16).

Відповідно до довідок про заробітну плату колишнього працівника від 20.03.2023 судом встановлено, що при звільненні підприємством не виплачено ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 6519,43 грн (за сумісництвом) та 25226,81 грн (а.с. 6-7).

Середньоденна заробітна плата позивача без відрахування ПДФО та військового збору за сумісництвом становить 909,09 грн.

Середньоденна заробітна плати без відрахування ПДФО та військового збору за основним місцем роботи становить 1094,04 грн.

На час розгляду справи представником відповідача не надано до суду будь-яких доказів щодо належного виконання зобов`язань з виплати заробітної плати позивачу, спростування суми заборгованості чи будь-яких інших заперечень щодо задоволення позову.

Відповідно до наказу АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» №82 від 07.10.2022 року, з 10.10.2022 року для всіх працівників АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» встановлено неповний триденний робочий тиждень тривалістю 24 години, з робочими днями: понеділок, вівторок, середа.

Наказом АТ «Сумське НВО - Інжиніринг» № 105 від 26.12.2022, зі змінами, встановлено в січні 2023 року неповний робочий тиждень для всіх робітників з наступними робочими днями: 16 січня, 17 січня, 18 січня, 23 січня, 24 січня, 25 січня, 30 січня, 31 січня.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ст. 116 КЗпП України, при звільненні, відповідач не виплатив позивачу всіх сум, що належали йому від підприємства, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по не виплаченій заробітній платі в розмірі 6519,43 грн (за сумісництвом) та 25226,81 грн, а також на підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (за сумісництвом) за період з 05.08.2022 по 01.02.2023 і середнього заробітку за основним місцем роботи за період з 01.03.2023 по 20.06.2023.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (за сумісництвом) у розмірі 82727,19 грн (91 роб. дн. х 909,09 грн) та за основним місцем роботи у розмірі 50325,84 грн (46 роб. дн. х 1094,04 грн), суд виходив з триденного робочого тижня та спеціального графіка роботи на січень 2023 року

Ураховуючи розмір заборгованості із заробітної плати 6519,43 грн (за сумісництвом) та 25226,81 грн за основним місцем роботи, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року №716/9584/15-ц, суд вважав справедливим, співмірним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначити розмір відповідальності відповідача за невиконання вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні позивача у сумі 6000 грн (за сумісництвом) та 25000 грн за основним місцем роботи.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з вимогами статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виникнення у позивача права на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки АТ «СМНВО - Інжиніринг» в порушення ст. 116 КЗпП України в день звільнення ОСОБА_1 не було здійснено розрахунку по нарахованій заробітній платі.

Крім того, колегія суддів бере до уваги доводи апеляційної скарги АТ «СМНВО - Інжиніринг» з приводу того, що товариство звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, адже це порушення допущено саме внаслідок військової агресії Росії проти України, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2021.02.0-7 є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні колегія суддів зазначає наступне.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи, що розмір заборгованості по заробітній платі позивача становить 6519,43 грн (за сумісництвом) та 25226,81 грн за основним місцем роботи, за затримку виплати якої відповідач несе відповідальність згідно зі ст. 117 КЗпП України, колегія суддів вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1000 грн замість 6000 грн (за сумісництвом) та 3000 грн замість 25000 грн з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Зазначені суми не відображають дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було б передбачити.

Суд апеляційної інстанції вважає, що стягнення з відповідача значної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (25000 грн та 6000 грн) є несправедливим та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам.

Отже, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1000 грн (за сумісництвом) та 3000 грн, з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, що відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач не звільнений від сплати судового збору за подачу позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на 5,98% (просив стягнути 66779 грн середнього заробітку, а підлягає стягненню 4000 грн), рішення суду першої інстанції в частині стягнення з АТ «Сумське НВО ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 повернення судового збору підлягає зміні і з відповідача на користь позивача підлягає компенсації судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 64 грн 20 коп.

Оскільки апеляційна скарга АТ «Сумське НВО ІНЖИНІРИНГ» підлягає задоволенню, відповідачу за апеляційний перегляд справи підлягає компенсації судовий збір за рахунок позивача в розмірі 1610,40 грн.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року змінити в частині стягнення з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та в частині стягнення з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 судового збору.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1000 грн (за сумісництвом) та 3000 грн, з послідуючим утриманням з цих сум податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 64 грн 20 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» 1610 грн 40 коп. компенсації судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина