П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/10868/23

Провадження № 22-ц/4815/1263/23

Головуючий у Рівненському районному суді

Рівненської області: суддя Гордійчук І.О.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

(вступна і резолютивна частини)

19 вересня 2023 року у м. Рівне

Рівненської області

Повний текст рішення складено: 19 вересня 2023 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2023 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року в суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначала, що сторонни є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька досягла повноліття, проживає з позивачем і перебуває повністю на її утриманні, добровільної домовленості з відповідачем щодо сплати аліментів не досягнуто. Оскільки після досягнення повноліття донька сторін продовжує навчання на денній формі у вищому навчальному закладі, вона не може працювати і заробляти на себе кошти, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Стверджувала, що вона заробляє недостатньо аби забезпечити належний рівень життя доньки, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивач вважає, що колишній чоловік має можливість сплачувати аліменти на період навчання дочки.

З наведених мотивів просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подання позову і до закінчення навчання.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 16 червня 2023 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в сумі 1073 гривні 60 копійок.

На рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, де вказувалося про його незаконність і необґрунтованість., оскільки судом першої інстанції неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначав, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив виключно з факту наявності у нього роботи та заробітної плати. Проте суд не досліджував та не оцінював розмір його заробітної плати, тобто не встановив, чи є у нього можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці. Так, з відомостей про доходи, які було долучено до відзиву на позов, видно, що місячний дохід становить близько 7000 гривень. Вважав, що цих коштів йому вистачає лише для задоволення власних базових потреб та потреб сім`ї. Також судом не взято до уваги стан його здоров`я, потреби на придбання ліків, проведення обстежень та перебування на його утриманні батька, який є пенсіонером за віком. Матеріальну допомогу батьку надає на його усне прохання, виходячи з особистих можливостей. Судом необгрунтовано відхилено його доводи про утримання сина нинішньої дружини від попереднього шлюбу.

З викладених підстав просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Як встановлено судом, і ці обставини не заперечуються та визнаються сторонами, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 23 вересня 2004 року, актовий запис №1994 (а.с. 8).

Шлюбні відносини між сторонами розірвано. Позивач уклала новий шлюб з ОСОБА_5 16 липня 2021 року, а ОСОБА_1 - з ОСОБА_6 07 квітня 2022 року.

Згідно з довідкою Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 14 лютого 2023 року № 1787 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто судом встановлено, що спільна дочка сторін - ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з матір`ю.

На час пред`явлення позову і вирішення спору ОСОБА_3 навчається на другому курсі денного відділення факультету лінгвістики та соціальних комунікацій Національного авіаційного університету, термін навчання за освітнім ступенем "Бакалавр" з 01 вересня 2021 року до 30 червня 2025 року, що вбачається з довідки Національного авіаційного університету від 10 квітня 2023 року №784/21 (а.с. 9).

Позивач з серпня 2021 року по лютий 2023 року здійснювала оплату вартості навчання доньки та проживання у гуртожитку на загальну суму 54 600 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями (а.с. 47-49).

Відповідно до ст. ст. 180, 198, 199 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Аналіз наведених норм права Сімейного кодексу України у поєднанні з основними правилами доказування (ст. ст. 76-81 ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується.

Батько (мати) можуть бути звільнені від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині. При цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (матір), до яких пред`явлений позов.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 працює на посаді артиста клубного залу в Комунальному закладі "Рівненський міський палац культури" Рівненської міської ради, розмір його заробітної плати (доходу) підтверджується довідкою про доходи.

У матеріалах справи міститься довідка про доходи відповідача від 24 липня 2023 року №5 за період з січня по червень 2023 року, з якої видно, що у січні 2023 року розмір його заробітної плати становив 8541 гривня, у лютому 2023 року - 6700 гривень, у березні 2023 року - 6375 гривень 11 копійок, у квітні 2023 року - 6947 гривень 45 копійок, у травні 2023 року - 7117 гривень 50 копійок, у червні 2023 року - 7117 гривень 50 копійок.

Отже, ОСОБА_1 має можливість утримувати свою дочку ОСОБА_3 до закічнення навчання або досягнення нею двадцяти трьох років.

Покликання ОСОБА_1 на те, що розмір його заробітної плати не дозволяє йому надавати матеріальну допомогу дочці, яка навчається, апеляційний суд вважає необгрунтованим, оскільки на визначений судом розмір 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача повністю узгоджується з положеннями сімейного законодавства. Такий розмір аліментів є справедливим, виваженим і розумним, він відповідатиме інтересам та потребам повнолітньої дочки, яка здобуває освіту у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, що унеможливлює її працевлаштування для отримання доходів та підтверджує потребу матеріальної допомоги від батьків. Такий розмір аліментів відповідатиме принципу рівності прав та обов`язків батьків, який передбачено в Сімейному кодексі України.

У поданій скарзі заявник зауважував, що судом першої інстанції не обґрунтовано відхилення його доводів про утримання сина нинішньої дружини від попереднього шлюбу.

Зважаючи на це, колегія суддів вважає, що зміна сімейного стану ОСОБА_1 , а саме укладення шлюбу і наявність у його дружини дитини від попереднього шлюбу, не звільняє його від батьківського обов`язку утримувати повнолітню дочку від попереднього шлюбу, яка продовжує навчання, та сплачувати аліменти у розмірі, який є необхідним для її всебічного розвитку, адже судом встановлено, що ОСОБА_1 має можливість надавати матеріальну допомогу спільній дочці сторін.

Матеріали справи не містять даних про утримання ОСОБА_7 - сина нинішньої дружини відповідача його батьком та одержання ОСОБА_8 аліментів на її сина. При цьому утримання дитини є обов`язком, який ґрунтується на вимогах закону, саме батьків. Тому зазначені доводи заявника апеляційним судом до уваги не беруться.

Аргументи автора апеляційної скарги про те, що на його утриманні перебуває батько, який є пенсіонером, колегія суддів також не може врахувати, адже він не підтвердив належними і допустимими доказами факт його матеріального утримання ним та розмір фінансових витрат, які він здійснює на утримання батька.

Оскільки спільна дочка після досягнення повноліття у зв`язку із навчанням продовжує потребувати матеріальної допомоги, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача.

Визначений судом розмір аліментів в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача на утримання спільної повнолітньої дочки сторін спору відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності з огляду на відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання ним своїх батьківських обов`язків. При цьому береться до уваги, що платник аліментів є працездатною особою та отримує офіційну заробітну плату (доходи), а тому в змозі сплачувати аліменти з урахуванням інтересів та потреб дочки.

Решта доводів апеляційної скарги є необґрунтованими і тому колегією суддів відхиляються.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2023 року без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

С.С. Шимків