Справа № 202/3485/23
Провадження № 2/202/1261/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Суприкіна О.Ю. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 4059047 від 11.03.2021 у розмірі 30338,00грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.03.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4059047, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 7 000 грн., а останній зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання послуг та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 станом на 11.06.2021 мав непогашену заборгованість за кредитним договором у розмірі 30338,00грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 22848 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 490 грн.

11 червня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та Позивачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги №72-МЛ від 11.06.2021 року. Відповідно до умов даного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до Відповідача за кредитним договором.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №4059047 від 11 березня 2021 року в розмірі 30 338,00 грн., а також стягнути судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.02.2023 зазначену цивільну справу було передано в провадження судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М..

Ухвалою суду від 21.03.2023 відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом.

Відповідач 05.06.2023 року подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень, зазначив, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості, а надані виписка та розрахунок не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, оскільки складені безпосередньо позивачем. Крім того, відповідач зазначає, що між сторонами не було узгоджено всіх умов кредитування.

Представник позивача ОСОБА_2 15 червня 2023 року надала до суду Відповідь на відзив, згідно якої зазначила, що посилання відповідача, викладені у відзиві є безпідставними. Так, умови кредитування, розмір відсотків та інше зазначено безпосередньо в кредитному договорі №4059047 від 11 березня 2021 року. Саме згідно умов договору був зроблений розрахунок суми заборгованості, яка в подальшому стала предметом Договору відступлення прав вимоги №72-МЛ від 11.06.2021 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, відповідно до клопотання поданого до суду, представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. З урахуванням наявного відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.03.2021 між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит № 4059047, за умовами якого відповідач отримав 7000 грн (п. 1.2 договору) на строк 30 днів до 10.04.2021 (п.п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1848,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). Такі ж відомості щодо розрахунку містить додаток №1 до кредитного договору № 4059047 від 11.03.2021.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ідентифікований. Акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора.

За умовами договору укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з відповідачем у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом відповідача, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Укладений ТОВ «Міолан» з відповідачем договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).

При цьому з урахуванням п. 7.1, 2.1 та Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Міолан» (в редакції від 11.03.2021, далі - Правила) кредитний договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту шляхом переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити 3, 7 та 15 днів з максимальним розміром комісії та з максимальним розміром комісії у відсотковому значенні від поточного залишку кредиту за його продовження 3.00, 5.00 та 10.00 відповідно.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 7000,00 грн., що стверджується платіжним дорученням №41339479 від 11.03.2021, де у графі призначення платежу зазначено "Кошти згідно договору 4059047».

Відповідач доказів виконання умов кредитного договору суду не надав.

Згідно із Додатком № 1 до кредитного договору кошти в сумі 9338,00 грн., з яких 7000 грн - сума кредиту за договором, 1848,00 грн. проценти за користування кредитом та 490,00 грн. комісія за надання кредиту, мали бути повернуті 10.04.2021.

За умовами п. 3.2.6 кредитного договору передбачено право ТОВ «Міолан» як позичкодавця відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.

11.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 72-МЛ, за яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4059047 від 11.03.2021.

Згідно із поданим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розрахунком, який визначено в позовній заяві, розмір заборгованості відповідача становить 30338,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн, заборгованість за відсотками 22848 грн, заборгованість за комісією 490, 00 грн.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договір укладено сторонами в електронній формі.

Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору кредит надано строком на 30 днів з 11.03.2021, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.04.2021.

Дійсно, відповідно до п.2.3.1.2 Кредитного договору №4059047 від 11.03.2021 позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Проте, наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом до 10.04.2021.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Тобто, право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору після 10.04.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом.

При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, відповідно до якої передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Також Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З цих підстав та з урахуванням наданої позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 4059047 від 11.03.2021 суд дійшов висновку про те, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за простроченими відсотками складає 1848,00 грн., як зазначено у п. 1.5.2 Договору, тобто за період користування кредитом.

Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 4059047 від 11.03.2021 станом на в розмірі 9338,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1848,00 грн. заборгованість за відсотками; 490,00 грн. заборгованість за комісією.

Посилання відповідача щодо порушення його права та неповідомлення про умови кредитування та розрахунок заборгованості є безпідставними, оскільки відповідач особисто погодив умови кредитування (суму кредиту, відсотки за користування, розмір комісії, строк повернення та інші умови) шляхом підписання кредитного договору 4059047 від 11.03.2021 р. Іншого розрахунку заборгованості за договором з урахуванням можливої сплати кредитних коштів, відповідачем також не надано.

З урахуванням часткового задоволення позову, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача в корить позивача слід стягнути 826, 13 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 20,81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) заборгованість за Кредитним договором №4059047 від 11 березня 2021 на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28; IBAN: НОМЕР_2 в AT Райффайзен Банк Аваль) в розмірі 9338,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28; IBAN: НОМЕР_2 в AT Райффайзен Банк Аваль) в розмірі 826, 13 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Повне рішення складено 22.06.2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський