Справа № 602/281/23
Провадження № 2/602/134/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2023 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі МАЙХРУК Н.М.

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланівціагробуд» про визнання права власності за набувальною давністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланівціагробуд» про визнання права власності за набувальною давністю на гараж № НОМЕР_1 , розташований по АДРЕСА_1 , розміщений поверх І літери «А», загальною площею 58,20 кв.м., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивує тим, що у 2005 році вона купила гараж, який розташований по АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 , який не зареєстрував у встановленому законодавством порядку право власності на вказаний гараж. Письмовий договір між ними не укладався. При купівлі гаража ОСОБА_3 надав її копію накладної № 11 від 30.12.2003 року, виданої Лановецьким райагробуд від 30.12.2003 року та повідомив, що перерахував відповідну суму коштів за гаражі. Оскільки ОСОБА_3 не зареєстрував право власності на гараж у встановленому законом порядку, то фактично власником на даний час є ТзОВ «Ланівціагробуд». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, його спадкоємцем є ОСОБА_2 . Незважаючи на це, позивач з 2005 року добросовісно та відкрито користувалася та користується вказаним гаражем, ТзОВ «Ланівціагробуд» відмовляється укласти з нею договір купівлі-продажу.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Вальчук М.М. в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланівціагробуд» в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує щодо задоволення рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення.

При цьому суд виходив із наступного.

Згідно копії накладної № 11 від 30.12.2003 року, виданої Лановецьким райагробуд від 30.12.2003 року, здійснена оплата за бокс гаража в кількості 2 штуки, в розмірі 3978,67 грн.(а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області 11 липня 2011 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ланівці Лановецького району Тернопільської області (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який був зареєстрований 17.12.1967 року Сільською радою с.Токи Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №14 (а.с.9).

Згідно копії технічного паспорта на нежитлове приміщення, приміщення гаража по АДРЕСА_1 , загальна площа приміщення становить 58,20 кв.м. (а.с.11-12).

Нормами ст. 328 ЦК України, закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як підставу для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном.

У п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

У постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 3-87гс15 зроблено висновок, що норми статті 334 ЦК України не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Отже, викладене свідчить про те, що позивач з 2005 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє вищевказаним гаражем, тому у відповідності до ч.1 ст.344 ЦК України набула право власності на нього.

Враховуючи положення статтей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Оскільки позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти гаражем більше десяти років, а відповідач, не вимагає усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження зазначеним майном, то позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 247, 258, 263-265, 352 ЦПК України, ст.ст.15,16, 328, 344, 335 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (мешканки АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланівціагробуд» (місце знаходження: м.Ланівці вул.Незалежності,44 Кременецького району Тернопільської області) про визнання права власності за набувальною давністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 (мешканка АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності за набувальною давністю на гараж АДРЕСА_4 , розміщений поверх І літери «А», загальною площею 58,20 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. В. Радосюк