РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

Справа № 621/3534/23

Провадження 2/621/968/23

19 грудня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого суддя В. Філіп`єва,

за участю секретаря судового засідання А. Бабич,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за відсутності учасників в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Комунальник" до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за надані комунальні послуги станом на 01.08.2023 в розмірі 21946,52 гривень та суму судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.09.2023 відкрито провадження за позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, а також відзиву на позов не подавав.

За змістом положень ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.12.2023 на підставі ч.4 статті 223, ч.1 статті 280 ЦПК України постановлено ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно положень ч.8 статті 178 ЦПК України, в зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішує спір за матеріалами, наявними в цивільній справі.

В обґрунтування позову зазначено, що що комунальне підприємство Комунальник є балансоутримувачем багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 . Споживач ОСОБА_2 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачу надаються послуги з управління житлового будинку та прибудинкової території. Згідно ст. ст. 67,68, 162 Житлового кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач повинен здійснювати оплату за надані йому житлово-комунальні послуги своєчасно. Проте свої зобов`язання Відповідач не здійснює. Відповідно до ст. 615 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Жодних заяв про припинення постачання перелічених вище послуг, чи претензій з приводу їх якості та обсягів до КП Комунальник не надходило. Відповідач не маючи поважних причин, не уклав договір з КП Комунальник, хоча протягом зазначеного періоду фактично користувався та користується до теперішнього часу житлово-комунальними послугами, він має їх оплачувати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, видами господарської діяльності КП "Комунальник" є: комплексне обслуговування об`єктів, інші види діяльності з прибирання, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, збирання безпечних відходів, оброблення та видалення безпечних відходів. (а.с.8)

Згідно Довідки КП «Комунальник» №46 від 12.09.2023, особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_2 (а. с. 9).

Згідно розрахунку оплати за надані комунальні послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість відповідача ОСОБА_2 за вивезення твердих побутових відходів послуги станом на 01.09.2023 становить 2829,50 грн, за кварплату управління багатоквартирним будинком 19117,02 грн, (а. с. 10-11, 12-14).

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапком М.Г. 29.09.2007, Витягу з Державного реєстру правочинів № 4695518 від 29.09.2007, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16400493 від 24.10.2007 власником квартири АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_2 (а.с.15, 13).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Відповідно до частин 1- 4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 статті 319, ч.1 статті 322 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі-Закон) визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (Пункт 5 ч. 1 статті 1 Закону).

За змістом пунктів 6, 13 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний споживач. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно ч. 1 статті 2 Закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно пункту 2 статті 5 Закону, до комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до пункту 5 ч. 2 статті 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Згідно статті 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 8 Закону, виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем належними й допустимими доказами підтверджено виникнення між сторонами правовідносин, пов`язаних з наданням комунальних послуг, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг.

Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів на спростування факту надання послуг позивачем чи правильності розрахунку розміру заборгованості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач КП «Комунальник» належним чином виконав свої обов`язки з постачання житлово-комунальних послуг, а відповідач отримав надані послуги, однак вчасно не оплатив їх вартість, тому з нього належить стягнути суму заборгованості в повному обсязі, інфляційні витрати, та штрафні санкції, встановлені законом за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги КП «Комунальник» є обґрунтованими й підлягають задоволенню.

За змістом статей 264, 265 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 коп.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про житлово-комунальні послуги", статтями 319, 322, 509, 526 ЦК України, статтями 12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства "Комунальник", , заборгованість станом на 01.09.2023, в тому числі:

- за послуги з управління 19117 (дев`ятнадцять тисяч сто сімнадцять) грн 02 коп.,

- з вивезення побутових відходів 2829 (дві тисячі вісімсот двадцять дев`ять) грн 50 коп.,

а всього заборгованість на загальну суму 21946 (двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок шість) грн 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства "Комунальник", , витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство "Комунальник", місцезнаходження: вул.Дружби, буд.7, смт Слобожанське, Чугуївський район, Харківська область, 63460, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено та підписано 19.12.2023.

Суддя В. Філіп`єва