провадження №2/279/1528/23
Справа № 279/5469/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2023 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Коваленко В.П.,

секретаря Зубкової І.М..,

розглянувши в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача : Служба у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив визначити місцем проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком .

В обгрунтування позову зазначив, що в шлюбі з відповідачкою не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_4 . Вихованням сина він займається самостійно, мати живе окремо з іншим чоловіком та вихованням дитини не займається.

Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник служби у справах дітей надала заяву в якій справу просила розглянути без її участі , позовні вимоги підтримує , просить їх задоволити.

Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, до суду не з"явилась, причину неявки суду не повідомила. Від відповідачки не надходило на адресу суду клопотань, відзиву на позовну заяву.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в даний час проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, що стверджується актом обстеження умов проживання від 20.08.2018 року, актом обстеження умов проживання від 24.08.2023 року складених начальником служби у справах дітей.

Також згідно довідки № 1456 від 25.11.2022 року виданої начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради встановлено , що ОСОБА_1 сам виховує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати дитини ОСОБА_2 проживає окремо і вихованням дитини не займається.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4).

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 263-268 ЦПК України,ст.ст. 161 СК України , суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визначити місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання його батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду в 30-денний строк після його проголошення.

Учасник справи , якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду. ішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя В.П. Коваленко