Ухвала

20 червня 2023 року

м. Київ

справа № 758/10528/19

провадження № 61-8292ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку майна у спільній сумісній власності та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку майна у спільній сумісній власності.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 758/10528/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частку майна у спільній сумісній власності та цивільну справу № 758/9024/19

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Присвоєно цій справі № 758/10528/19.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня

2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3

та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 10 серпня 2007 року

по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано спільним сумісним майном квартиру АДРЕСА_1 .

В порядку поділу майна визнано за ОСОБА_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

03 червня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року

у вищевказаній справі, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позову ОСОБА_3

у в цій частині ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3

у задоволенні її позову.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статті 3, 60, 71, 74 СК України та статті 368, 372 ЦК України права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від17 квітня 2023 року у справі

№ 463/11211/19, від 26 квітня 2023 року у справі № 722/1219/21,

від 22 липня 2022 року у справі № 189/630/16-ц, від 12 квітня 2023 року

у справі № 161/8104/21-ц, від 02 березня 2023 року у справі № 638/1629/17, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20, від 08 грудня 2021 року

у справі № 369/16486/18, від 02 квітня 220 року у справі № 644/6260/16-ц, від 05 вересня 219 року у справі № 209/1924/18, від 12 жовтня 2022 року у справі № 221/4624/20-ц.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення дії рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року

до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що після ухвалення апеляційним судом постанови ОСОБА_3 направила йому звернення щодо договірного врегулювання майнових питань. Заявник вважає, що ОСОБА_3 може у будь-який момент зареєструвати право власності на спірну кватиру на підставі оскаржуваних рішень, що, у разі задоволення касаційної скарги, ускладнить йому повернення частини спірної квартири у власність.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання про зупинення дії та виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Доводи клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , не свідчать про необхідність зупинення дії рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, оскільки вони

є лише припущенням про ймовірність настання певних наслідків

у майбутньому.

Ураховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про зупинення дії рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Подільського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 758/10528/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку майна у спільній сумісній власності та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про дії рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська