ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Триголов В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 18червня 2021 року, постановлене суддею Невеніциним Є.В. (повний текст рішення складено 23 червня 2021 року),

у справі за позовом комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

23.12.2020 КП «Жилкомсервіс» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем за адресою: АДРЕСА_1 на підставі публічного договору, опублікованому в газеті «Слобода» від 28.11.2006 №95/1 відповідно до Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивач виконав вимоги чинного законодавства України, надававши відповідачу послуги, перелік яких, а також їх тарифи затверджені рішенням виконкому Харківської міської ради від 20.12.2011 №893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м.Харкова» (зі змінами).

Відповідач, як отримувач таких послуг, зі скаргами щодо їх ненадання або неналежного надання до позивача не звертався. Проте взяті на себе зобов`язання по їх оплаті не виконав, чим порушив умови публічного договору та вимоги законодавства,зокрема, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у зв`язку із чим утворилася заборгованість за період із 04.11.2015 по 01.11.2020 у розмірі 13 699,46 грн., заявлена позивачем до стягнення із відповідача, а також судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.06.2021 позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь підприємства заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період із 01.01.2018 по 01.11.2020 у сумі 9 436,60 грн. та 1 447,92 грн. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено належними доказами, не спростованими відповідачем, порушення останнім зобов`язанні зі своєчасної оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню в межах строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Відповідач ОСОБА_1 оскаржила рішення районного суду в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що 28.04.2021 нею заявлялося до суду клопотання про витребування доказів щодо обсягу та якості наданих позивачем послуг, яке районний суд безпідставно відхилив, залишивши поза увагою, що у цій справі позивач заявляє до стягнення кошти за послуги, фактично надані юридичним особам, орендарям, а не власникам житлового будинку. Таким чином, позивач фактично отримує кошти в подвійному обсязі, як від орендарів, так і від мешканців будинку.

Повідомляє, що мешканцями будинку надсилався позивачу запит про надання публічної інформації щодо з`ясування площі прибудинкової території будинку, відповідь на який, на думку відповідача, була відпискою, що ж порушенням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Посилаючись на відомості, розміщені на сайті (https:poshtivka.org) щодо незаконності вимог про стягнення з мешканців оплати за обслуговування прибудинкової території, якщо мешканці не мають землевпорядної документації та не є власниками цієї території, що виключає підстави застосування вимог ст.322 ЦК України.

Вважає вимоги позову недоведеними в частині обсягу наданих послуг, а відповідно, їх вартості. Про витребування таких відомостей відповідач заявляла в суді першої інстанції, але ухвалою суду від 30.04.2021 у задоволення такого клопотання було відмовлено.

18.06.2021 відповідач повторно зверталася до суду із клопотанням про витребування доказів, на її думку, належно обґрунтоване, зокрема, щодо наявності ліцензії, тобто права суб`єкта господарювання на провадження певного виду господарської діяльності, відповідно до ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Звертає увагу на відсутність у справі доказів на підтвердження надання позивачем послуг упродовж 2015-2020 р.р., зокрема, акту виконаних робіт, підписаного мешканцями будинку або будь-якого документу на підтвердження відповідності діяльності позивача «Правилам утримання житлових будинків та прибудинкових територій». Також наголошує на чисельності скарг мешканців будинку на неякісні послуги позивача.

Зазначає, що власником квартири, за якою нараховано заборгованість, вона стала лише 04.11.2015, будь-яких договірних зобов`язань між нею та позивачем не існує, доказів зворотного позивачем не надано, як і доказів звернення з пропозицією укласти договір відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Зауважує, що розмір тарифів є додатком №2 до рішення виконкому Харківської міської ради №893 від 20.12.2011, який у справі відсутній, а тому районний суд не міг пересвідчитися за якими саме тарифами позивачем було здійснено нарахування заборгованості. Також відсутніми є докази оприлюднення такого рішення та його доведення до відома споживачів.

Ставить під сумнів якість наданих послуг, оскільки внутрішньо будинкові системи житлового фонду, як і все обладнання, мають строк експлуатації, після закінчення якого вони підлягають частковій або повній зміні, але за останні 30 років жодного капітального ремонту труб у будинку не було проведено.

Вважає, що районний суд безпідставно відхилив надані нею докази, а саме, копії скарг та фотознімки, якими підтверджено неналежність якості наданих послуг. При цьому позивач не заперечив, що фотокартки надані саме із зображенням АДРЕСА_1 .

Посилаючись на інформацію, розміщену в мережі Інтернет на сайті https:from-ua.com повідомляє, що відносно посадових осіб КП «Жилкомсервіс» наявне кримінальне провадження про розкрадання коштів.

Разом із апеляційною скаргою відповідачем заявлено Харківському апеляційному суду клопотання про витребування у позивача доказів, а саме: інформацію щодо загальної кількості зареєстрованих мешканців в будинку по АДРЕСА_1 ; про перелік юридичних осіб, які є орендарями приміщень у вказаному будинку та вказати розмір площі прибудинкової території, за яку кожен орендар сплачує позивачу за послуги з її утримання; копії договорів з юридичними особами, які є орендарями приміщень; методику розрахунку вартості оплати за утримання прибудинкової території; інформацію щодо загального розмірі площі та меж прибудинкової території; копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку, зокрема, акт на право власності або користування земельною ділянкою, дані Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку з зазначенням кадастрового номеру; копію рішення органу місцевого самоврядування про затвердження розміру площі прибудинкової території з відповідним планом та зазначенням її меж в натурі на місцевості; копію технічної документації із зазначенням розміру площі внутрішнього двору будинку; докази виділення бюджетних коштів на виготовлення техдокументації по земельній ділянці та прибудинковій території; копію довідки про сплату земельного податку відповідно до ст.206 ЗК України; копію ліцензії на здійснення таких видів господарської діяльності: централізоване водопостачання, централізоване водовідведення та транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії./а.с.199-200 т.1/

Ухвалою харківського апеляційного суду від 09.09.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.06.2021.

01.10.2021 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, як безпідставну.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.10.2021 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено; закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового позовного провадження без повідомлення учасників справи.

18.10.2021 відповідачем подано додаткові пояснення щодо відносності договору та квартири, як об`єкта права власності.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.12.2022 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга розглядається Полтавським апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 ; підстава: договір купівлі-продажу, серія та номер №3999, виданий 04.11.2015, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська К.В., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №230905536./а.с.17-20 т.1/

Із кожним громадянином м.Харкова шляхом офіційного публікування у спецвипуску газети «Слобода» №95/1 від 28.11.2006 тексту типового Договору про надання житлово-комунальних послуг, укладено договір про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами./а.с.10-12 т.1/

Рішенням виконавчим комітетом Харківської міської ради Харківської області від 20.12.2006 №1186 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м.Харкова» визначено перелік послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків, а також їх тарифи./а.с.13,14,15 т.1/

Згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг по АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1 за період із 01.11.2015 по 01.10.2020, загальна сум заборгованості 13 699,46 (- 424,14)./а.с.9 т.1/

24.03.2021 представником відповідача - адвокатом Захаровим О.О. подано заяву про застосування строків позовної давності./а.с.62-63 т.1/

При цьому, районний суд не прийняв за належні докази заяви та колективні звернення до КП «Жилкомсервіс» від мешканців будинку, оскільки останні не підписані відповідачем та не надано відповідних документів, що уповноважують на представництво інтересів відповідача у відповідних організаціях. Також, заяви подані 17.11.2020 та у 2021 році судне взяв до уваги, як такі, що не стосуються предмету доказування. Фото картки щодо не належного стану двору судом також не прийняті до уваги як належні докази з тих підстав, що з них не можливо однозначно ідентифікувати час та місце фіксації.

При постановленні рішення, районний суд виходив із того, що відповідач, як власник житла та споживач послуг, незалежно від відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, зобов`язаний сплачувати їх вартість за тарифами, що встановлюються відповідним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради та доводяться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування.

Із підстав викладеного, районний суд визнав, що позивачем доведено надання відповідних послуг споживачу, яким не спростовано факт їх отримання, свою обізнаність із тарифами та їх належну якість. Відповідно, судом постановлено до стягнення нараховану заборгованість в межах строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем, а саме, за період з 04.11.2015 по 01.11.2020. У задоволенні вимог позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за період з 04.11.2015 по 31.12.2017 відмовлено, оскільки такі вимоги заявлені поза межами строку позовної давності.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» та Розділом ІІІ Главою 63 Цивільного кодексу України..

Згідно частини статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Власником закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абз. 7 ч.1 ст.1 цього Закону); споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абз.14 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 указаного Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок споживача оплатити житлово-комунальні послуги кореспондується із їх, послуг, фактичним використанням. Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №750/12850/16-цвід 26.09.2018, №642/2858/16від 06.11.2019.

Враховуючи, що підприємство належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання, а відповідачка користувався наданими їй послугами, проте не здійснювала їх повну оплату, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача з оплати отриманих нею житлово-комунальних послуг в межах строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують та, фактично, зводяться до нерозуміння природи зобов`язання, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.03.2021 №904/2073/19, не звільняє споживача послуг від його виконання.

При цьому за правилами статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача, який мав бути нею, відповідачкою, реалізований з моменту набуття права власності на квартиру, але не укладення такого договору не звільняє її від сплати комунальних платежів за фактично отримані послуги. Поряд із цим питання щодо їх неналежної якості та розміру вартості входять до предмета доказування.

Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неналежної якості житлово-комунальних послуг, якими не можуть бути залучені до справи фотознімки та скарги мешканців будинку.

Згідно частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Із огляду на характер спірних правовідносин фіксування невідповідності якості отриманих житлово-комунальних послуг має відбуватися із дотриманням вимог ст.ст.27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1145, якими визначено порядок дій споживача у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості житлово-комунальних послуг.

За змістом наведених вимог закону за результатами перевірки складається акт-претензія за формою згідно з додатком до Порядку, де зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання комунальних послуг, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги. Акт-претензія реєструється виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирним будинком у журналі реєстрації актів-претензій.

Виконавець комунальних послуг або управитель багатоквартирного будинку протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або надає споживачу обґрунтовану письмову відмову. У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем.

Період порушення якості надання комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком вважається припиненим з дати встановлення факту відновлення надання виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирного будинку надання послуг належної якості та/або доведення інформації про це виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирного будинку до відома споживача у спосіб, визначений договором про надання відповідних послуг, чи за погодженням із споживачем.

Результати перевірки якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Доказів виконання порядку оформлення претензій споживачем, останньою не надано, а отже не доведено невідповідність якості спожитої житлово-комунальної послуги, що не може бути спростовано загальним посиланням на тривалість експлуатації внутрішньо будинкової системи житлового фонду.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності розрахунку заборгованості через відсутність додатку №2 до рішення виконкому Харківської міської ради №893 від 20.12.2011, яким визначено тарифи за послуги, колегія суддів відхиляє як неспроможні. Оскільки у відповідності до вимог ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення міської ради є відкритими та оприлюднюються, зокрема, на сайті Харківської міської ради: http://hts.kharkov.ua/tepl2_perech_docs_i.php і у цій справі позивач не зобов`язаний доводити оприлюднення такого рішення його розробником та його доведення до відома споживача. При цьому, остання, маючи обов`язок зі сплати житлово-комунальні послуги, за наявності сумнівів у правильності тарифів, мала можливість ознайомитися із діючими тарифами на сайті міської ради. Натомість, надала перевагу відомостям інтернет ресурсу https: poshtivka.org щодо незаконності вимог про стягнення з мешканців оплати за обслуговування прибудинкової території, якщо мешканці не мають землевпорядної документації та не є власниками цієї території.

Наведене джерело інформації не є офіційним і жодним чином не впливає на обов`язок власника майна нести тягар з його утримання, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги, які нараховуються на підставі вимог закону та у відповідності до тарифів, затверджених рішеннями міської ради, які є дійсними та обов`язковими до виконання.

Посилання відповідача на порушення позивачем вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» в частині ненадання інформації щодо з`ясування площі прибудинкової території будинку, колегією суддів відхиляється, оскільки зводяться до не згоди із отриманою відповіддю та мають самостійний спосіб оскарження не пов`язаний із цим спором.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права вимоги за цим позовом через відсутність ліцензії, колегія суддів відхиляє, як безпідставні. Оскільки основним видом діяльності КП «Жилкомсервіс» є управління нерухомим майно за винагороду або на основі контракту (68.32), інші: 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 73.12. Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; 74.90. Інша професійна, наукова та технічна діяльність, що у відповідності до вимог статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» не вимагає ліцензуванню. Тоді як виконання тих видів діяльності, що потребують ліцензування, спеціального дозволу або погодження, здійснюється підприємством після одержання в установленому порядку відповідної ліцензії (дозволу) або погодження, що визначено статутом КП «Жилкомсервіс».

Інших доводів на спростування підставності стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, апеляційна скарга не містить, оскільки взаємовідносини позивача та юридичних осіб - орендарів не впливають на обов`язок відповідача сплатити вартість спожитих нею послуг, як і наявність кримінального провадження відносно посадових осіб КП «Жилкомсервіс» про розкрадання коштів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині, постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задовольняння.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.06.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

В.М. Триголов