Справа № 487/3311/23
Провадження № 6/487/79/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді Лагоди А.А., за участю секретаря судових засідань Ходикіна М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», боржник ОСОБА_1 , заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «АДРА», Заводський відділ ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчому листі, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2023 заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Просить суд замінити сторону стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №2-3449/2007 з ПАТ «КБ «НАДРА», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент», .

Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2007 в цивільній справі №2-3449/2007 позов ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Судом вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №08/08/2006/840-К 384 від 11.08.2006 в розмірі 77549,11 грн. в т.ч. 3558,53грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1547,17грн. комісії, 16,56грн. пені, а також 775,49грн. держмита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.

11.08.2006 між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «НАДРА» було укладено договір поруки б/н. За умовою п.1.1 договору поруки поручитель безвідривно та безспірно зобов`язується відповідати перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 кредитного договору №08/08/2006/840-К 384 від 11.08.2006. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п.1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (п.1.2 кредитного договору від 11.08.2006).

05.08.2020 за договором №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги укладеного між ВАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №08/08/2006/840-К 384 від 11.08.2006 відносно ОСОБА_2

17.08.2021 року за договором №GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №08/08/2006/840-К 384 від 11.08.2006 відносно ОСОБА_2 .

В судове засідання представник заявника не з`явився, у поданій заяві, просив розглядати її у його відсутність.

В судове засідання заінтересовані особи та боржник по справі не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2007 року позов ВАТ «КБ «НАДРА» задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку за кредитним договором на користь банку боргк в сумі 77549,11 грн., а також 775,49грн. держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн. (а.с.32 справи №2-3449/2007).

В матеріалах справи №2-3449/2007 наявний лист представника ВАТ «КБ «НАДРА» Жадько В.Л. від 18.09.2007 про видачу копію рішення та виконавчого листа по справі за позовом ВАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та повідомлення Заводського ВДВС ММУЮ від 31.01.2008 №1728 щодо виконання виконавчого листа виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 13.11.2007 та опису майна боржника (а.с. 33, 35 справи №2-3449/2007).

05.08.2020 за договором №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги укладеного між ВАТ «КБ «НАДРА» (найменування змінено на публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» за Законом України «Про акціонерні товариства») та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №08/08/2006/840-К 384 від 11.08.2006 відносно ОСОБА_2

17.08.2021 року за договором №GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №08/08/2006/840-К 384 від 11.08.2006 відносно ОСОБА_2 .

Отже, виходячи з вище встановлених обставин справи, на даний час ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» є власником права вимоги за кредитним договором №08/08/2006/840-К 384 від 11.08.2006.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст.512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За приписами постанови Верховного Суду України від 20.11.2013 року №6-122цс13 за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Згідно ч. 1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст.442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512,514ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 14 ЦПК України і статті 18 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересахс успільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи, що рішення суду фактично не виконано та виконавче провадження по ньому не закінчено, а також те, що ТОВ «БРАЙТІНВЕСТМЕНТ» прийняло право вимоги, що належали первісному кредитору, тим самим, ставши новим кредитором за вищезазначеним кредитним договором одержало право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань, то суд приходить до висновку, що дані обставини є підставою для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 20, 352, 353, 433, 442, 446, п. 17.4 перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі № 2-3449/2007, виданому на виконання рішення суду від 17.09.2007 року у справі №2-3449/2007 за позовом Відкртого акціонерного товариства КБ «Надра» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача - ВАТ КБ «Надра» у виконавчому листі №2-3449/2007, виданому Заводським районним судом м. Миколаєва, у цивільній справі про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №08/08/2006/840-К 384 від 11.08.2006, правонаступником, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402, ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.А. Лагода