У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 171/1648/22

Номер провадження 2-с/184/18/23

20 грудня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначила, що 28.12.2022 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області у справі № 171/1648/22 було видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з 03.11.2022 року, до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Посилалася на те, що діти фактично проживають разом з нею, що за змістом ст. 160 ЦПК України і ст. 181 СК України саме їй належить право вимагати сплати аліментів та відповідно відсутній обов`язок сплачувати аліменти. В зв`язку з чим, просить суд задовольнити вищевказану заяву та визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

25.08.2023 року адвокат Тішунін О.А., як представник ОСОБА_2 , подав до суду клопотання/заяву, якою просить в задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовити з наступних підстав.

12.02.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2016 року, розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з ОСОБА_1 ..

ОСОБА_2 було мобілізовано до лав Збройних Сил України (з 01.04.2022 р. по 29.03.2023 р.), тому він не мав фізичної можливості займатись вихованням дітей та забрати їх мешкати до себе.

З лав ЗСУ ОСОБА_2 звільнився у квітні 2023 року. Син мешкає станом на теперішній час разом з ОСОБА_2 ..

12.09.2023 року адвокат Рубан О.М., як представник ОСОБА_1 , подав до суду заяву про виклик свідків та клопотання про долучення доказів, а саме акту обстеження уповноваженої особи від 08.09.2023 року та копію судового наказу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2023 року у справі № 171/2064/22.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що добре знає ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Також їй відомо що вони перебували у шлюбі та мають спільних дітей, які після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю ОСОБА_1 .. Також пояснила, що їй відомо, що станом на теперішній час старший їх син проживає з батьками ОСОБА_2 ..

Суд, дослідивши докази, дійшов наступних висновків.

Статтею 173 ЦПК України визначено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 ЦПК України.

Статтею 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, перелік підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що 28.12.2022 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області у справі № 171/1648/22 було видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з 03.11.2022 року, до досягнення повноліття найстаршою дитиною .

До заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, ОСОБА_2 додав копію домової книги, згідно якої діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєтровані разом з ним за однією адресою. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували місце проживання дітей разом із заявником, надано суду не було.

До заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, додано: акт обстеження уповноваженої особи виконавчого комітету Апостолівської міської ради Устінової Ірини Анатоліївни від 05.12.2022 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , але фактично з березня по листопад 2022 року проживали за адресою АДРЕСА_2 . Батько дітей ОСОБА_2 з 30 березня 2022 року проживає окремо; акт обстеження уповноваженої особи виконавчого комітету Апостолівської міської ради Устінової Ірини Анатоліївни від 05.12.2022 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , але фактично з листопада 2022 року проживають за адресою АДРЕСА_3 . Батько дітей ОСОБА_2 з 30 березня 2022 року проживає окремо.

Також під час розгляду справи було долучено як доказ акт обстеження уповноваженої особи виконавчого комітету Апостолівської міської ради Козеренко Анни Сергіївни від 08.09.2023 року, яким встановлено, що за адресою АДРЕСА_4 , проживає ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю, а саме: донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мама ОСОБА_9 , сестра ОСОБА_10 . Батько дітей ОСОБА_11 проживає окремо. Також в акті зазначено, що зі слів ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 з ними проживає періодично, оскільки в даному населеному пункті проживає бабуся та дідусь батька, хлопчик перебуває і в них.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність факту постійного проживання дітей разом з ОСОБА_2 ..

Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною другою ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що заявником в даному випадку обрано вірний спосіб захисту порушеного права, оскільки відсутні будь-які обставини, а наявні свідчать про відсутність зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого документа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Суд також бере до увагу, що за змістом ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Однак, за обставинами даної справи між сторонами вбачається наявність спору щодо місця проживання дітей, що є перешкодою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 28.12.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей.

Керуючись ст. ст. 259, 160, 173, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати судовий наказ Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 171/1648/22, який було видано 28.12.2022 року за заявою ОСОБА_2 п ро стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Кам`янка Апостолівського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з 03.11.2022 року, до досягнення повноліття найстаршою дитиною, таким, що не підлягає виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш