Справа № 162/977/23
Провадження № 2/162/238/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д.,

за участі секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 20 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та призначенням першого судового засідання на 19 грудня 2023 року.

На призначені час та дату судового засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки у судове засідання.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

2. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову ОСОБА_1 вказує, що з відповідачем мають спільну дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року у справі № 162/741/18 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1740 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач доводить, що на цей час є необхідність змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити їх розмір. Суми, які стягуються з відповідача, є недостатніми. Дитина є інвалідом, тяжко хворіє, у зв`язку з цим потребує лікування та догляду. Через стан здоров`я сина позивач змушена була піти у відпустку без збереження заробітної плати тощо.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавав.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Рішення Любешівського районного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року у справі № 162/741/18 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1740 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4, 5).

Дитина ОСОБА_1 є інвалідом, хворіє, перебуває під постійним спостереженням лікарів, у тому числі невролога, йому рекомендовано спеціальну дієту та навчання за індивідуальним планом (а.с. 7, 10-18).

Позивач ОСОБА_3 купує ліки та дієтичне харчування дитині, що стверджено відповідними фіскальними чеками (а.с. 19-21).

Відповідно до наказу директора комунального підприємства «Любешівська багатопрофільна лікарня» Любешівської селищної ради № 372-ос/відп від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , яка працює сестрою медичною, з 11 жовтня 2023 року надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за хворою дитиною до досягнення нею 14-річного віку (а.с. 23).

5. Норми права, які застосував суд.

У відповідності до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 51 Конституції України, статтею 180 СК встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частин першої, другої статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини першої статті 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

6. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частинами першою, шостою, сьомою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи положення статей 181, 192 СК, необхідно констатувати, що розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Особа, яка одержує аліменти, може звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, стан здоров`я, змінився сімейний стан або покращилося матеріальне становище чи стан здоров`я платника аліментів, змінився його сімейний стан тощо.

З досліджених у судовому засіданні доказів слідує, що дитина ОСОБА_3 хворіє та потребує лікування та стороннього догляду. У зв`язку з цим позивач у жовтня 2023 року взяла відпустку без збереження заробітної плати.

Суд також бере до уваги, що позивач купує ліки та дієтичне харчування дитині.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів.

З врахуванням стану здоров`я дитини повне задоволення позову ОСОБА_1 не суперечитиме принципам пропорційності, розумності та справедливості.

7. Питання розподілу судових витрат.

На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні докази про понесені сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК, у зв`язку із задоволенням вимог позивача, з відповідача у користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі однієї мінімальної ставки для вимог майнового характеру на момент ухвалення рішення.

8. Висновок суду щодо позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_1 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_2 .

Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_3 .

Суддя В.Д. Глинянчук