Справа № 466/4481/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Білінська Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Завійської Юлії Леонідівни про встановлення факту, що має юридичне значення,

установив:

03.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та ???встановлення юридичного факту родинних відносии між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса ресстрації : АДРЕСА_1 ) та її померлою мамою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 6 травня 1978 було видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , про що в книзі реєстрацій актів про народження було зроблено запис №3209. У зазначеному свідоцтві її прізвище вказане як ОСОБА_3 , а ім`я та по-батькові - ОСОБА_4 , тоді як у свідоцтві про шлюб її дошлюбне прізвище записане як ОСОБА_5 , яке і є правильним у написанні.

Помилка в написанні прізвища у її свідоцтві про народження виникла через те, що свідоцтво заповнювалось російською мовою і орган, який його видавав помилково не замінив українську букву «и» на російську букву «ы». Варто зазначити і те, що прізвище її матері ( ОСОБА_2 ) та батька ( ОСОБА_6 ) у цьому свідоцтві також записані з помилкою. Отже, порушення працівниками органу, який видав їй свідоцтво про народження загальноприйнятих правил філології, а саме те, що власні імена не перекладаються, призвело до того, що вона не може довести документально той факт, що є донькою ОСОБА_2 .

08 липня 2006 року між заявницею та ОСОБА_7 Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, у зв`язку з чим видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . Вказаним свідоцтвом підтверджується зміна її прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_8 ».

Її матір, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 . У всіх правовстановлюючих документах заявниці та її мами, їхнє прізвище записане як « ОСОБА_5 », зокрема у витязі про реєстрацію в спадковому реєстрі.

На підставі наведеного, помилковість у написанні її дошлюбного прізвища в свідоцтві про народження перешкоджає їй в реалізації її спадкового права, а саме прийняти спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , адже констатувати нотаріусу дійсну належність їй свідоптва про народження серії НОМЕР_2 не видається можливим. Отже, її звернення в суд зумовило саме неможливість прийняття спадщини.

Заявниця в судове засідання не з`явилась. Від представника заявниці адвоката Стиранки М.Б. 18.05.2023р. на адресу суду поступила заява про розгляд справи у їх відсутності, та просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 6 травня 1978 було видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , про що в книзі реєстрацій актів про народження було зроблено запис №3209. У зазначеному свідоцтві її прізвище вказане як ОСОБА_3 , а ім`я та по-батькові - ОСОБА_4 , тоді як у свідоцтві про шлюб її дошлюбне прізвище записане як ОСОБА_5 , яке і є правильним у написанні.

Помилка в написанні прізвища у її свідоцтві про народження виникла через те, що свідоцтво заповнювалось російською мовою і орган, який його видавав помилково не замінив українську букву «и» на російську букву «ы». Варто зазначити і те, що прізвище її матері ( ОСОБА_2 ) та батька ( ОСОБА_6 ) у цьому свідоцтві також записані з помилкою.

08 липня 2006 року між заявницею та ОСОБА_7 Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, у зв`язку з чим видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . Вказаним свідоцтвом підтверджується зміна її прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_8 ».

Її матір, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мать право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що пілтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У ч.1 ст. 315 ЦПК України міститься перелік фактів, що можуть встановлюватися судом в порядку окремого провадження. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У частині 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст.315, 316, 318, 319 ЦПК України, 315-319 ЦК України, суд, -

ухвалив:

заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 ) свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Встановити юридичний факт родинних відносии між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса ресстрації : АДРЕСА_1 ) та її померлою мамою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Суддя Г. Б. Білінська