КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5149/23
Провадження № 2/488/1982/23
УХВАЛА

Іменем України

21.12.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України, в особі Кабінету Міністрів України, та Держави Російська Федерація, в особа Посольства Російської Федерації в Італії і Сан Марино, про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої позивачу порушенням його прав внаслідок військової агресії та окупацією Російською Федерацією частини території України, порушенням його прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з держави Російська Федерація на її користь в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок експропріації Російської Федерації природних ресурсів Українського народу під час незаконної збройної агресії проти України в розмірі - 24 583 718,34 грн. та моральної шкоди в розмірі 1 259 300 грн., всього 25 843 018,34 грн.; а також стягнути з держави Україна одну гривню моральної шкоди, завданої позивачу порушенням її прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Статті 175 - 177 ЦПК України містять вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (п.2 ч.3 ст.175);

- зазначення доказів, що підтверджують обставини, на які посилається позивач, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із цивільним позовом, зазначення щодо наявноті у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких дадано до заяви (п.5, п.8 ч.3 ст.175). Усі наявні у позивача докази мають бути подані разом з позовною заявою (ч.2 ст.83, ч.5 ст.177). Докази, подані після вказаного строку, до розгляду судом не приймаються;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК );

- обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК ).

Отже в заяві мають місце вказані вище недоліки, які позбавляють суд можливості відкрити провадження у даній справі та призначити її до розгляду.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним дану позовну заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати їй строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, в особі Кабінету Міністрів України, та Держави Російська Федерація, в особа Посольства Російської Федерації в Італії і Сан Марино, про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої позивачу порушенням його прав внаслідок військової агресії та окупацією Російською Федерацією частини території України, порушенням його прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева