Справа № 305/192/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Фазикош Г.В. і Мацунича М.В., з участю секретаря Сливки С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на рішення Рахівського районного суду від 01 грудня 2022 року (у складі судді Ємчука В.Е.) за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та ОСОБА_1 про визнання наказу недійсним і скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Тячівська місцева прокуратура Закарпатської області в інтересах держави звернулася у суд із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та ОСОБА_1 у лютому 2020 р.

Ухвалою цього ж суду від 23.05.2022 р. залучено до участі в справі Тячівську окружну прокуратуру Закарпатської області як правонаступника позивача Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області (т.1, а.с.187-188).

Прокурор просив:

-визнати недійсним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 1353-сг від 04.07.2019 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер :07:001:0233, площею 0,12 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, вартістю 469346,00 грн., що розташована за межами населеного пункту (полонина Довга) на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району;

-скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, запис № 032316800 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :07:001:0233, площею 0,12 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, вартістю 469346,00 грн., що розташована за межами населеного пункту (полонина Довга) на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району;

-стягнути з ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області на користь прокуратури Закарпатської області сплачений судовий збір у розмірі 5255,00 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень).

Заявлені вимоги обґрунтовані такими обставинами.

У ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Рахівського району прокуратурою було встановлено, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № 1721-сг від 03.05.2017 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки без зміни цільового призначення» на підставі ст. ст. 116, 118, 121, 122 та 186 Земельного кодексу України ОСОБА_1 передано y власність земельну ділянку (кадастровий номер :07:001:0140) площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення «для індивідуального садівництва», розташовану за межами населеного пункту полонина Довга на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області.

25.05.2017 р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Журкі О.Т. прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою № 196431573 від 15.01.2020 р. із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

На підставі оскаржуваного наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № 1353-cг від 04.07.2019 р. ОСОБА_1 безпідставно повторно набув безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер :07:001:0233, площею 0,12 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована за межами населеного пункту полонина Довга на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області.

Фактично ОСОБА_1 реалізував своє право на безоплатне отримання земельної ділянки одного виду цільового призначення двічі, при цьому отримавши безоплатно у власність дві земельні ділянки загальною площею 0,24 га для ведення садівництва.

Рішенням Рахівського районного суду від 01.12. 2022 р. позов задоволено повністю:

-визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 1353-сг від 04.07.2019 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку, кадастровий номер :07:001:0233, площею 0,12 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, вартістю 469346 грн., що розташована за межами населеного пункту полонина Довга на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району;

-скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 32316800 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :07:001:0233, площею 0,12 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, вартістю 469346 грн., що розташована за межами населеного пункту полонина Довга на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району;

-стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Закарпатської області 5255,00 грн. судових витрат.

Указане судове рішення мотивоване тим, що виділення земельної ділянки органом Держгеокадастру відбулося з порушенням вимог Земельного кодексу України, внаслідок чого земельна ділянка на підставі оскаржуваного наказу була незаконно виділена ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області в особі начальника С.Бокші, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові.

Покликається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

-позовну заяву прокурора в інтересах держави суд першої інстанції повинен був залишити без розгляду відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України як таку, що подана не вповноваженою особою;

-Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області діяло відповідно до норм чинного законодавства при розгляді заяви ОСОБА_1 , оскільки у своїх клопотаннях останній повідомляв, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для індивідуального садівництва не скористався, а перевірити цю обставину Головне управління не мало змоги;

-відновлення можливого порушеного права держави є не скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, а визнання недійсним права власності на земельну ділянку.

У письмовому відзиві на скаргу керівник Тячівської окружної прокуратури просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Узагальнені заперечення зводяться до такого:

-спірна земельна ділянка вибула з володіння (власності) держави внаслідок порушення закону не лише набувачем земельної ділянки, а й органу. Вповноваженого від імені держави розпоряджатися цією земельною ділянкою ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, в зв`язку з чим останнє є відповідачем за основною вимогою про визнання недійсним спірного наказу, а тому не може бути позивачем через збіг в одній особі різних процесуальних статусів;

-органи, які вповноважені здійснювати захист інтересів держави (Держгеокадастр і ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області) не можуть здійснювати захист інтересів держави, зокрема і через відсутність у них повноважень щодо звернення до суду у спірних правовідносинах (постанова ВС від 10.07.2018 р. у справі « 818/1511/17);

-представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб ці інтереси не залишились незахищеними;

-службові особи ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області при розпорядженні спірною земельною ділянкою, на підставі ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч.6 ст. 9, ч.2 ст.15, ст.ст. 30, 38 Закону України «Про державний земельний кадастр», маючи вільний доступ до відомостей Державного реєстру речових прав, Державного земельного кадастру зобов`язані були перевірити факт отримання ОСОБА_1 раніше у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, особливо за умови, що попереднє отримання аналогічної земельної ділянки відбулося також на підставі рішення ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області;

-обрані прокурором способи захисту порушених прав є належними та призведуть до ефективного захисту.

У судовому за сіданні представник позивача прокурор М.С.Роман, підтримав скаргу в повному обсязі з підстав наведених у ній обґрунтувань.

Решта учасників справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце такого були належно повідомлені, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення і розписками (т.2, а.с.104, 105).

За таких обставин і враховуючи кількість судових засідань у справі (4 засідання) колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності решти учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін, із таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції установив наступні факти й обставини.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № 1353-сг від 04.07.2019 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку (кадастровий номер :07:001:0233) площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, що розташована за межами населеного пункту полонина Довга на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області.

09.07.2019 р. державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Чопської міської ради Корольковою М.В. прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою № 196430385 від 15.01.2020 р. із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно з висновком про ринкову вартість земельної ділянки від 10.12.2019 р. вартість земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0233 складає 469346,00 грн.

У постанові від 24.06.2015 р. у справі № 6-228 цс14 судова палата у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що передбачена ст. 116 Земельного кодексу України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку в розмірах встановлених ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання безоплатно у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге.

Відповідно п. «в» ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва не більше 0,12 гектара.

Однак, ОСОБА_1 двічі скористався правом на одержання земельної ділянки для індивідуального садівництва.

Так, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № 1721-сг від 03.05.2017 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки без зміни цільового призначення», на підставі ст. ст. 15-1, 20, 103, 116, 118, 121, 122 та 186 Земельного кодексу України ОСОБА_1 передано y власність земельну ділянку (кадастровий номер :07:001:0140) площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для індивідуального садівництва, розташовану за межами населеного пункту полонина Довга на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області.

25.05.2017 р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Журкі О.Т. прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :07:001:0140, площею 0,12 га, що розташована за межами населеного пункту полонина Довга на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району, що підтверджується інформаційною довідкою № 196431573 від 15.01.2020 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

27.02.2018 р. ОСОБА_1 просив у ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області. Одночасно повідомляв, що земельну ділянку для індивідуального садівництва безплатно у власність не отримував. При цьому, ним же було написано аналогічне клопотання 05.08.2016 р., на підставі якого йому вже було надано у власність земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області.

Таким чином, ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки (наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № 1353-сг від 04.07.2019 р.) уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення садівництва в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, але свідомо повідомив ГУ Держгеокадастру недостовірні відомості про те, що земельну ділянку для індивідуального садівництва безплатно у власність не отримував.

Прокурор, звертаючись до суду без визначення органу, уповноваженого на здійснення відповідних функцій щодо спірних відносин, вказує на те, що посадові особи Держгеокадастру, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області при вирішенні даного спору, пов`язаного із поверненням у власність держави спірної земельної ділянки, не здійснюють захист державних інтересів в суді, оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння (власності) держави внаслідок порушення закону не лише набувачем земельної ділянки, а й органу, уповноваженого від імені держави на розпорядження цією земельною ділянкою ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, яке реалізовувало повноваження Держгеокадастру на території Закарпатської області. Відтак, саме ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області є відповідачем за основною вимогою про визнання недійсним спірного наказу, в зв`язку з чим таке не може бути одночасно і позивачем.

За таких обставин суд відхилив доводи представника ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області про відсутність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у справі, яка розглядається.

Інтерес держави, яка є власником земельної ділянки, порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 , а тому належить скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 32316800 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :07:001:0233, площею 0,12 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, вартістю 469346 грн., що розташована за межами населеного пункту полонина Довга на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому, факт повторного безоплатного отримання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва на підставі рішень ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області не оспорюється.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що в справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, які виникли при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду.

Так, довід апелянта про те, що позовну заяву прокурора в інтересах держави суд першої інстанції повинен був залишити без розгляду відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України як таку, що подана не вповноваженою особою, колегія суддів відхиляє у зв`язку з наступним.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 (провадження № 12-91гс20) вказано, що:

«в разі якщо держава вступає у цивільні (господарські) правовідносини, вона має цивільну правоздатність на рівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, зокрема, у цивільних (господарських) відносинах розглядається як поведінка держави у цих відносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава (зокрема, цивільних, господарських), органи, через які діє держава, не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних відносинах (пункти 6.21, 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 5023/10655/11 від 20 листопада 2018 року, пункти 4.19, 4.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18)».

Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює (п.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 р. у справі № 698/119/18).

У позовній заяві прокурор навів обґрунтування, чому він звертається до суду самостійно як позивач і вказав, що ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, яке мало б захищати інтереси держави у спірних правовідносинах, є відповідачем у справі, а інший орган, який би міг представляти ці інтереси, відсутній. Окрім того, Держгеокадастр і ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області не можуть здійснювати захист інтересів держави, зокрема і через відсутність у них повноважень щодо звернення до суду у спірних правовідносинах (постанова ВС від 10.07.2018 р. у справі № 818/1511/17).

Отже, прокурор, пред`явивши позов до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області та ОСОБА_1 , на виконання вимог ст. 56 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у тексті позовної заяви обґрунтував підставу самостійного звернення із позовом до суду.

Твердження апелянта про те, що ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області діяло відповідно до норм чинного законодавства при розгляді заяви ОСОБА_1 , оскільки у своїх клопотаннях останній повідомляв, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для індивідуального садівництва не скористався, а перевірити цю обставину Головне управління не мало змоги, колегія суддів розцінює як необґрунтоване визначально з огляду на факт попереднього отримання ОСОБА_1 земельної ділянки аналогічного виду (для індивідуального садівництва) саме на підставі рішення ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області.

Довід апеляційної скарги про те, що відновлення можливого порушеного права держави є не скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, а визнання недійсним права власності на земельну ділянку, не заслуговує на увагу як суперечний положенням ст. ст. 16, 21 ЦК України, ст. 152 ЗК України та відповідним правовим позиціям Верховного Суду.

Так, загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 р. у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі № 209/3085/20).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 р. у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (див., зокрема: постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 р. у справі № 361/2965/15-а (провадження № 11-190апп18), від 09.11.2021 р. у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.05.2020 р. у справі № 706/1685/16-ц (провадження № 61-39939св18) вказано, що:

«приймаючи оспорюваний наказ, ГУ Держземагентства у Черкаській області факт реалізації ОСОБА 1 права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірило, порушило вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, а тому наказ, яким затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність особи, яка таке право вже використала, є незаконним. З урахуванням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз».

У контексті наведеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, застосував закон, що їх регулює, повно та всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області залишити без задоволення. 2.Рішення Рахівського районного суду від 01 грудня 2022 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 19.12.2023 р.

Судді: