Справа № 2/593/235/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2023 р. Бережанський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бережанської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2023 року ОСОБА_2 звернулася в Бережанський районний суд із позовом до Бережанської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про встановлення факту її спільного проживання із ОСОБА_3 , оскільки після смерті останньої вона не має можливості прийняти спадщину.

Подані вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 97 років померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яку фактично вона успадкувала, вступивши в управління спадковим майном, що виразилось у догляді та обслуговуванні спадкового майна. І хоч у встановленому законом порядку вона звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та відсутні інші спадкоємці, які б подали заяву про прийняття спадщини, однак незважаючи на вказане, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що у неї відсутні документи, які посвідчують факт належного прийняття спадщини, а саме спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини не менше п`яти років, що є необхідним для залучення її до четвертої черги спадкоємців за законом та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання із спадкодавицею.

Тобто позивачці необхідно встановити факт її проживання зі спадкодавицею ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки іншим чином, а ніж в судовому порядку, вона не зможе довести даного факту та належним чином реалізувати своє право на спадкування.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, не повідомила суд про причину своєї неявки.

Будучи присутнім у судовому засіданні, представник позивачки адвокат Горський О.І. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача Бережанської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення заявлених позовних вимог покладаються на думку суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, взявши до уваги показання допитаних по справі свідків та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що подана позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності із ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зокрема зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. З СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

У відповідності до п.21 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

У відповідності до п.23 ППВС України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Враховуючи те, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне позивачці для оформлення спадкових прав на нерухомість, в майбутньому може виникнути спір про право, тому вирішення заявлених вимог проводиться в порядку позовного провадження.

Враховуючи те, що немає інших спадкоємців за заповітом та законом, які б подали заяву про прийняття спадщини та осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні, що доводиться інформаційними довідками зі спадкового реєстру, відповідно до п. 24 постанови Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи наведене відповідачем по даній справі є Бережанська міська рада як орган місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з листопада 2014 року по день своєї смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_2 .

Цей факт підтверджується показами представника позивачки, який показав, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Світанок Рогатинського району. Прибула в місто Бережани на постійне місце проживання із села Сарники Рогатинського району Івано-Франківської області в жовтні 1987 року. Була інтелігентною жінкою, вчителювала, однак сім`ї своєї не мала. Заміжня не була та дітей не мала. Проживала разом із своєю матір`ю в АДРЕСА_1 , по сусідству із позивачкою. Після смерті своєї матері проживала одиноко, однак підтримувала дружні відносини із сусідкою ОСОБА_2 . Між ними склались добрі відносини, оскільки вона позивачку сприймала як свою доньку та відносилася до неї як до рідної дитини. Вони разом відзначали різні свята, позивачка їй допомагала по господарству, варили їжу, прибирала. Коли через похилий вік стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився і вона не була здатна до самообслуговування, позивачка вирішила, що окреме самотнє її проживання може мати негативні наслідки. Тому з початку листопада 2014 року ОСОБА_3 стала проживати у квартирі позивачки, де вони вели спільне господарство, що виражалось у спільному побуті, приготуванні їжі, проведення догляду за ОСОБА_3 та її лікуванні від захворювань. В квартирі позивачки ОСОБА_3 проживала аж до самої смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті, враховуючи відсутність інших родичів чи близьких, сім`я позивачки взяла на себе організацію проведення поховання і усі пов`язані з ним витрати.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка, будучи спадкоємцем належного їй майна, фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном та своєчасно у визначений законом шестимісячний термін звернулася у нотаріальну контору із заявою на прийняття спадщини, однак нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо нею не представлено документа, який би свідчив про факт її спільного проживання із спадкодавицею не менше п`яти років до дня відкриття спадщини.

Той факт, що позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із початку листопада 2014 року по час смерті останньої спільно проживали, вели спільне господарство та побут, були пов`язані між собою взаємними правами та обов`язками можуть посвідчити сусіди, що проживали разом із спадкодавицею в одному будинку та яких представник позивачки просив допитати як свідків у судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що ОСОБА_3 , яка приїхала в Бережани із Івано-Франківської області, працювала вчителем та проживала одиноко у їх будинку на одній площадці із позивачкою ОСОБА_2 , із якою вони перебували у дружніх відносинах. Спочатку ОСОБА_2 лише опікувалася ОСОБА_3 , а пізніше, коли остання потребувала більшого догляду, забрала її до себе. Далі у своїх поясненнях свідок зазначив, що протягом останніх десяти років до дня своєї смерті ОСОБА_3 проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю. Остання її годувала, купала, лікувала та всі витрати і турботи по її похованню взяла на себе. Цей факт йому достовірно відомий, бо він постійно проживає у цьому ж будинку по сусідству та постійно спілкувався з ними.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_3 проживала у їх будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , близько 30 років. Їй відомо, що остання після смерті своєї матері проживала у квартирі одна, оскільки вона не була заміжня та дітей не мала. Знає, що вона не місцева та що приїхала в Бережани із Івано-Франківщини. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 проживала на 2-му поверсі, а вона, свідок, на третьому. Вона, свідок, неодноразово спілкувалася із ОСОБА_3 та знає, що вона підтримувала дружні відносини із ОСОБА_2 і відносилася до неї як до своєї дочки. ОСОБА_2 відплачувала їй тим самим. Опікувалася нею, цікавилася її життям, допомагала вести домашнє господарство, а коли ОСОБА_3 , досягнувши поважного віку, потребувала сторонньої допомоги, взяла її до себе і приблизно останні 8-10 років до дня її смерті вони проживали разом однією сім`єю. Померла ОСОБА_3 також по місцю проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_2 та її сім`я взяли на себе всі турботи по її похованню.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона постійно проживала та проживає по даний час за адресою в АДРЕСА_4 , а тому добре знає ОСОБА_2 та добре знала ОСОБА_3 . Їй відомо, що ОСОБА_3 приїхала в Бережани із Івано-Франківщини та у їх будинку спочатку проживала із своєю матір`ю, а після смерті останньої жила сама, оскільки вона заміжньою не була та дітей не мала. Спочатку ОСОБА_3 із ОСОБА_2 підтримували дружні відносини, а останні, близько 8-10 років, вони жили разом. ОСОБА_2 забрала ОСОБА_3 до себе та опікувалася нею. ОСОБА_3 відносилася до ОСОБА_2 як до рідної дочки, а остання турбувалася нею як своєю матір`ю.

Крім пояснень свідків, правдивість пояснень представника позивача, а отже, підставність заявлених вимог, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим 6 вересня 1997 року Бережанським РВ УМВСУ в Тернопільській області на ім"я позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який свідчить про те, що позивачка з жовтня 1990 року є зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2 ;

-будинковою книгою, яка свідчить про те, що ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Світанок Рогатинського району Івано-Франківської області, після смерті своєї матері проживала та була зареєстрованою в АДРЕСА_1 по сусідству із позивачкою;

-реєстраційним посвідченням, виданим 13 вересня 1994 року Бережанським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, з якого видно, що ОСОБА_3 була власником житлової квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), з якого видно, що ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Світанок Рогатинського району Івано-Франківської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бережани Тернопільської області у віці 97 років;

-довідкою про причину смерті № 309, виданою 27 жовтня 2022 року Комунальним некомерційним підприємством ''Центр первинної медико-санітарної допомоги Бережанської міської лікарні'' , яка свідчить, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 97 років у зв`язку із ішемічною хворобою серця ;

-квитанцією до прибуткового касового ордера, виданою 28 жовтня 2022 року БМКП '' Господар'', з якої видно, що ОСОБА_15 за копку могили було проплачено кошти у сумі 1490грн.;

-накладною № 27/10, виданою 27 жовтня 2022 року ПП ОСОБА_16 , яка свідчить про те, що чоловік позивачки ОСОБА_15 27 жовтня 2022 року поніс витрати на купівлю домовини та інших атрибутів для проведення обряду поховання на суму 6 895грн.;

-заявою про прийняття спадщини, поданою позивачкою ОСОБА_2 31 січня 2023 року до Бережанської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ;

-постановою Бережанської державної нотаріальної контори №70/02-31 від 17 травня 2023 року, якою ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із не представленням документів, які підтверджують факт їх спільного проживання із спадкодавицею протягом останніх п`яти років;

-витягом № 71319450, виданим 31 січня 2023 року про реєстрацію в спадковому реєстрі.

Зазначені документи повністю співпадають із поясненнями представника позивачки і в свою чергу свідчать про те, що спадкодавиця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з листопада 2014 року по день своєї смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_2 , тобто, із врахуванням фактичних обставин справи та відсутності будь-яких договорів найму житлового приміщення, чи його частини, спільне проживання позивачки та спадкодавиці за адресою АДРЕСА_2 , з листопада 2014 року по 27 жовтня 2022 року в розумінні ст. З СК України суд вважає, є проживанням однією сім`єю.

Таким чином, поскільки здобутими в судовому засіданні доказами у їх сукупності доведено, що спадкодавиця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останні роки свого життя, а саме: з листопада 2014 року по день своєї смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_2 , а тому вимоги позивачки слід визнати підставними і задоволити їх.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 задоволити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_2 , із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з листопада 2014 року по день смерті останньої, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємця четвертої черги за законом.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.