Дата документу 19.12.2023 Справа № 333/358/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2344/23 Головуючий у 1-й інстанції: Ковальова Ю.В.
Є.У.№ 333/358/16 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: АТ КБ «Приватбанк», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька Крістіна Олександрівна, Комунарський ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Зазначав, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О. від 18.07.2023 відкрито виконавче провадження ВП № 72291474 із виконання виконавчого листа № 333/358/16, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 08.11.2017 про стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором.

Проте, вказаний виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, а постанова приватного виконавця є незаконною, оскільки її прийнято після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в судовому порядку питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не вирішувалося, запис на виконавчому листі від 12.02.2020 про його повернення на підставі п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» був вчинений державним виконавцем Комунарського ВДВС неправомірно значно пізніше, фактично виконавче провадження не відкривалося, відповідні відомості до Автоматизованої системи виконавчих проваджень у передбаченому законом порядку своєчасно не вносилися.

Просив визнати виконавчий лист № 333/358/16, виданий 08.11.2017 Комунарським районним судом м. Запоріжжя таким, що не підлягає виконанню; скасувати запис, що міститься на вказаному виконавчому листі, а саме: «12.02.2020 року п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець Лаврухіна Ю.В. та печатка Комунарського відділу державної виконавчої служби Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)»; визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 57121806; стягнути безпідставно одержані стягувачем грошові кошти.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги докази, які були надані заявником. Апелянт зазначає, що вказані докази мають істотне значення для вирішення справи по суті, а дії державного виконавця є незаконними, оскільки виконавчий лист був пред`явлений поза межами визначеного законодавством строку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявним матеріалами справи .

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники провадження і їх представники не з`явилися. ОСОБА_1 направив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності заявника, заінтересованих осіб і їх представників.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність передбачених ст.432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Стягувачем дотримані строки пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, виконавче провадження відкрито приватним виконавцем у відповідності до вимог закону.

Такі висновки суду першої інстанції є правомірними з огляду на таке.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/358/16-ц від 20.09.2017 стягнуто з ОСОБА_2 , який пізніше змінив прізвище на ОСОБА_3 , на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 49 448,07 дол. США, що за курсом 22,96 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.12.2015 складало 1 135 327 грн. 68 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у сумі 15 406 грн. 85 коп., та судові витрати у сумі 1378 грн.

Ухвалою цього ж суду від 10.10.2017 виправлено описку в рішенні та зазначено про стягнення з ОСОБА_2 17 261,02 грн. судового збору.

08.11.2017 стягувачу видано виконавчі листи, які були пред`явлені до виконання 03.09.2018, постановою головного державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Стеблій Ю.В. від 06.09.2018 відкрито виконавче провадження ВП № 57121806.

Постановою головного державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лаврухіною Ю.В. від 12.02.2020 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. від 10.01.2023 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 333/358/16 від 08.11.2017, ВП № 70323368.

17.07.2023 виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП № 70323368 повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О. від 18.07.2023 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 333/358/16 від 08.11.2017, ВП № 72291474.

Згідно частин 1 та 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11, за змістом даної норми підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців . Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Установивши, що виконавчий лист неодноразово пред`являвся стягувачем до примусового виконання в межах встановлених законом строків, про що є відповідні відмітки на виконавчому листі, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що запис на виконавчому листі про повернення виконавчого листа стягувачу був здійснений значно пізніше і що фактично виконавчий лист не перебував на примусовому виконанні є безпідставними та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Доводи боржника про те, що виконавчий лист був пред`явлений до виконання поза межами встановленого Законом строку суперечать фактичним обставинам справи.

У відповіді начальника управління Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.08.2023 на скаргу боржника зазначено, що при реєстрації в АСВП виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, виданого 08.11.2017 Комунарським районним судом м. Запоріжжя по справі № 333/358/16 в межах виконавчого провадження ВП № 57121806, державним виконавцем допущено граматичну помилку в реєстраційних даних сторони виконавчого провадження: а саме: в найменуванні боржника замість імені « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_5 ».

Відсутність відомостей в АСВП щодо боржника як наслідок помилкового зазначення його імені при наявності копій матеріалів виконавчого провадження не може свідчити про наявність підстав для висновку про пропуску строку для пред`явлення його до виконання та, відповідно, визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Отже викладене свідчить про те, що висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2023 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: В.Ю. Бєлка

А.В. Дашковська