Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7526/22
Провадження №2-др/552/73/23
20.12.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Самсонової О.А.,
секретар судового засідання Лебедєва Х.В.,
головуючого судді Самсонової О.А.,
секретар судового засідання Лебедєва Х.В.,
учасники справи та їх представники:
представник позивача адвокат Голяніщев Дмитро Юрійович,
відповідач ОСОБА_2 ,
представник відповідача адвокат Мирко Роман Олексійович,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.
В позовній заяві просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 637399 грн.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

При цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

12 грудня 2023 року до суду надійшла заява представника відповідача, адвоката Мирко Р.О. про відшкодування понесених відповідачем судових витрат.

Вказана заява подана представником відповідача у встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В матеріалах справи наявні докази судових витрат сторін.

Тому суд не вважає за необхідне викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відзиві на позов відповідач зазначала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона планує понести при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме: витрати на правову допомогу 8000 грн.

Питання про розподіл зазначених витрат судом при ухваленні рішення не вирішувалось.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України під час розгляду справи представник відповідача зробив заяву, що докази судових витрат відповідача на правову допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заява про ухвалення додаткового рішення представником відповідача подана до суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду, а саме 12 грудня 2023 року.

Оскільки в зазначеній справі судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат щодо витрат на професійну правничу допомогу, в цій частині суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Судом встановлено, що судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу складають 8000 грн., що підтверджується долученими до справи доказами:

договором про надання правової допомоги від 06 грудня 2022 року,

додатковою угодою №1 від 06 грудня 2022 року до договору про надання правової допомоги №б/н, від 06.12.2022,

актом приймання-передачі наданих послуг від 11 грудня 2023 року;

квитанцією від 11 грудня 2023 року №11/12 про сплату ОСОБА_2 гонорару адвоката у розмірі 8000 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, витрати відповідача з оплати правової допомоги покладаються на позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц роз`яснила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат враховується:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд вважає обґрунтованими та такими, що в повній мірі відповідають складності справи та виконаній адвокатом роботі, витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

Тому з позивача на користь відповдвачі необхідно стягнути 8000 грн. на відшкодування судових витрат з оплати професійної правничої допомоги.

Крім того, оскільки в резолютивній частині рішення судом не було вказано, що судові витрати у справі зі сплати судового збору суд вирішив віднести за рахунок держави, в цій частині також необхідно ухвалити додаткове рішення.

Керуючись ст. ст. 270, 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Судові витрати зі сплати судового збору віднести за рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень нуль копійок) на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення виготовлено 20 грудня 2023 року.

Головуючий О.А.Самсонова