КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/1442/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(д о д а т к о в а)

06 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Ардіс» про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ардіс» про визнання незаконним та скасування наказу про зупинення дії трудового договору, зобов`язання здійснити нарахування та виплату єдиного соціального внеску, стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просила:

визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Ардіс» № 24/03/2022 від 24 березня 2022 року про призупинення дії трудового договору в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 ;

зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплати ЄСВ на користь ОСОБА_1 за період незаконного призупинення дії трудового договору з 24 лютого 2022 року по 24 травня 2022 року;

стягнути з ТОВ «Ардіс» на її користь компенсацію за 6 днів невикористаної відпустки за період з березня по травень 2022 року у розмірі 6 025,08 грн; заборгованість по заробітній платі за період з 24 лютого 2022 року по 23 березня 2022 року у розмірі 30 838,52 грн; середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаного з призупиненням трудового договору за період з 24 березня 2022 року по 24 травня 2022 року у розмірі 66 546,28 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 24 травня 2022 року по 23 серпня 2022 року у розмірі 149 323,36 грн з урахуванням збільшення на день ухвалення рішення.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачка через представника - адвоката Лисенко Г.О. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, а також стягнути з відповідача судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Ардіс» - адвокат Романцова Т.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення,а оскаржуване судове рішення - без змін, а також стягнути з позивачки 50 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Ардіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 травня 2022 року по 08 липня 2022 року у розмірі 9 800,00 грн. В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року залишено без змін.

10 листопада 2023 року представник відповідача - адвокат Вдовиченко В.О. надіслала до апеляційного суду заяву про долучення доказів розміру витрат на правничу (правову) допомогу, які має понести ТОВ «Ардіс» у справі № 759/10251/22, в якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

В обґрунтування зазначених вимог заяви послалась на те, що 25 липня 2023 року між ТОВ «Ардіс» та Адвокатським об`єднанням «Алтекса» (далі - АО «Алтекса») було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до якого об`єднання надає правову допомогу на умовах, що визначені цим договором, а відповідач зобов`язується сплатити гонорар у фіксованому розмірі 50 000,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести на правничу (правову) допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді, на суму 50 000,00 грн.

Докази розміру витрат на правничу (правову) допомогу, які ТОВ «Ардіс» має сплатити у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку, подаються протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення суду і про це було також було зроблено відповідну заяву у відзиві на виконання положень частини восьмої статті 141 ЦПК України.

В якості доказів витрат на правничу допомогу, які ТОВ «Ардіс» має сплатити АО «Алтекса» у зв`язку з переглядом справи № 759/10251/22 у суді апеляційної інстанції, подаються належним чином засвідчені копії договору від 25 липня 2023 року та звіту про надання правничої (правової) допомоги від 08 листопада 2023 року.

У запереченні проти заяви про долучення доказів розміру витрат на правничу (правову) допомогу представник позивачки - адвокат Лисенко Г.О. зазначила, що відповідач не надав доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а саме платіжного документа про сплату коштів на рахунок адвокатського об`єднання.

Стверджує, що заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із досягнутим результатом в суді апеляційної інстанції, складністю справи, обсягом реально наданих адвокатських послуг (виконаних робіт) та їх вартістю, яка зазначена на сайті АО «Алтекса».

Позивач вважає за можливе визначити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу у загальному розмірі, який не може перевищувати 2 000,00 грн, проте, враховуючи, що апеляційна скарга і позовні вимоги були задоволені частково, а матеріали справи не містять доказів реальності понесення даних витрат, просить відмовити в прийнятті додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому на підставі положеньчастини четвертої статті 270 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників, оскільки їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи тавимоги заяви про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід частково задовольнити з таких підстав.

За змістом підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Статтею 270 ЦПК України, встановлено порядок ухвалення судом додаткового рішення у цивільній справі, відповідно до якого суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, однією з яких є невирішення питання про судові витрати разом з ухваленням судового рішення у справі (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року представник ТОВ «Ардіс» - адвокат АО «Алтекса»Романцова Т.В. навела попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, що становить 50 000,00 грн, та вказала, що відповідні докази понесення відповідачем цих судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

08 листопада 2023 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, якою частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та ухвалив в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнивчастково.

Апеляційний суд постановив стягнути з ТОВ «Ардіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 травня 2022 року по 08 липня 2022 року у розмірі 9 800,00 грн. Віншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року залишив без змін.

10 листопада 2023 року до апеляційного суду надійшла заява представника відповідача - адвоката АО «Алтекса»Вдовиченко В.О. про долучення доказів розміру витрат на правничу (правову) допомогу, які має понести ТОВ «Ардіс» у справі № 759/10251/22, а саме договору про надання правничої (правової) допомоги від 25 липня 2023 року та звіту про надання правничої (правової) допомоги згідно цього договору від 08 листопада 2023 року.

Відповідно до частини першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (частини перша статті 134 ЦПК України).

Відповідно до положень частин першої - третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Можливість подання сторонами доказів у підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що стороною відповідача дотримано порядок надання доказів щодо витрат на правову допомогу, в тому числі після прийнятого судом апеляційної інстанції судового рішення від 08 листопада 2023 року про часткове задоволення апеляційного скарги позивачки, скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та ухвалення в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення пред`явлених вимог, колегія суддів вважає, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ «Ардіс» у суді апеляційної інстанції.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 (провадження № 61-9690св20) звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

У постанові Верховного Суду від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19 зазначено, що «(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"); (2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; (3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; (6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Так, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі № 826/856/18.

З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога ТОВ «Ардіс» у даній справі в суді апеляційної інстанції надавалася АО «Алтекса» на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 25 липня 2023 року.

Відповідно до пункту 5.1 цього договору гонорар формується самостійно адвокатським об`єднанням з дотриманням вимог Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Сторони погодили, що гонорар має фіксований розмір - 50 000,00 грн.

Згідно зі звітом про надання правничої (правової) допомоги від 08 листопада 2023 року ТОВ «Ардіс» було надано наступний обсяг правничої (правової) допомоги на стадії розгляду справи № 759/10251/22 апеляційним судом: ознайомлення зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 ;формування правової позиції щодо відзиву на апеляційну скаргу;написання відзиву на апеляційну скаргу;оформлення та відправка відзиву на апеляційну скаргу до суду;написання додаткових письмових пояснень (заперечень) у відповідь на письмові пояснення представника ОСОБА_1 ;оформлення та відправка письмових пояснень (заперечень) до суду;підготовка адвоката до судового засідання, призначеного на 08 листопада 2023 року у Київському апеляційному суді; представництво інтересів клієнта у судовому засіданні, призначеному на 08 листопада 2023 року у Київському апеляційному суді; підготовка звіту про надання правничої (правової) допомоги та заяви про долучення доказів понесених судових витрат, його оформлення та відправка апелянту та до суду.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що клієнт зобов`язується сплатити гонорар на умовах відстрочки на протязі одного місяця після складення судом апеляційної інстанції повного тексту рішення.

Відтак, не заслуговують на увагу заперечення позивачки про те, що відповідач не надав доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а саме платіжного документа про сплату коштів на рахунок адвокатського об`єднання.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зважаючи на викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази та досягнуті домовленості між відповідачем та АО «Алтекса» у розрізі вимог статей 89, 137, 141 ЦПК України, колегія суддів вважає доведеним факт понесення ТОВ «Ардіс» витрат за надання професійної правничої допомоги під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не може визнати обґрунтованим, пропорційним та розумним заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу адвокатів АО «Алтекса» з огляду на наступне.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Проаналізувавши вид, обсяг і перелік наданих адвокатами АО «Алтекса» відповідачу юридичних послуг та виконаних робіт, зважаючи на складність справи та зміст звіту про надання правничої (правової) допомоги у справі № 759/10251/22 в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена сума витрат на правничу допомогу при перегляді справи в апеляційному порядку у розмірі 50 000,00 грн є необґрунтованою та не відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушене буде понести ТОВ «Ардіс» у даній справі.

Так, ознайомлення зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 , формування правової позиції щодо відзиву на апеляційну скаргу, оформлення та відправка відзиву на апеляційну скаргу до суду мають організаційний характер, є складовими підготовки (написання) відзиву на апеляційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окремі послуги, а тому такі послуги не можуть бути включені до суми компенсації.

Колегія суддів звертає увагу, що написання додаткових письмових пояснень (заперечень) у відповідь на письмові пояснення представника ОСОБА_1 , їх оформлення та відправка до суду, не передбачено процесуальним законом, зокрема главою 1 «Апеляційне провадження» ЦПК України, як обов`язкова та необхідна дія сторони на стадії перегляду рішення суду першої інстанції, такі пояснення суд апеляційної інстанції не визнавав необхідним для відповідача подавати та не брав їх до уваги під час ухвалення рішення, а з огляду на участь представника відповідача у судовому розгляді справи 08 листопада 2023 року всі пояснення були надані безпосередньо у судовому засіданні.

Підготовки адвоката до судового засідання, призначеного на 08 листопада 2023 року у Київському апеляційному суді, за своєю суттю є послугами, що фактично дублюються із представництвом інтересів клієнта у судовому засіданні, що складовими одного і того ж завдання, не відповідають критерію їх необхідності та не підлягають відшкодуванню.

При цьому, вартість послуи з підготовки звіту про надання правничої (правової) допомоги та заяви про долучення доказів понесених судових витрат, його оформлення та відправка апелянту та до суду з огляду на їх зміст та подання засобами електронного зв`язку є завищеним та не відповідає критерію розумності розміру таких витрат.

Отже, заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн фактично лише за складання відзиву на апеляційну скаргу та прийняття участі представника в одному судовому засіданні у суді апеляційної інстанції є штучно завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить критеріями розумності і співрозмірності таких витрат, складності справи та витраченому адвокатами АО «Алтекса»часу на захист інтересів відповідача.

Колегія суддів визнає зазначену суму належним чином не обґрунтованою, такою що суперечить критеріями розумності і реальності, з огляду на складність справи та доводи апеляційної скарги, в межах яких відбувався перегляд справи по суті в апеляційному порядку. Зазначена справа не відноситься до категорії справ значної складності, які потребують самостійного напрацювання представником окремого правового висновку та наведення нових обставин, які мають значення для справи.

Слід також врахувати фінансовий стан і статус ОСОБА_1 у спірних правовідносинах з відповідачем, які є трудовими, та фінансовий стан і статус ТОВ «Ардіс», основними видами діяльності якого є виробництво мотоциклів, торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів, неспеціалізована оптова торгівля, вантажний автомобільний транспорт, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна тощо.

Отже, виходячи з обставин справи, які склалися у даному випадку і категорії справи, яка стосується трудових відносин сторін, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат ТОВ «Ардіс» на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатами АО «Алтекса» робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; складності спірного питання та значенням справи для сторін, а також урахувавши подані заперечення позивачки щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та її доводів щодо їх неспівмірності, критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача - адвокат Вдовиченко В.О. про розподіл судових витрат та стягнення із ОСОБА_1 користь ТОВ «Ардіс» 9 800,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а в стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Розмір такого стягнення судових витрат є пропорційним задоволеним позовним вимогам, розумним та справедливим, відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним АО «Алтекса» обсягом робіт, при цьому не порушуватиме права відповідача на отримання коштів, які він буде змушений реально затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в суді апеляційної інстанції, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України.

За таких обставин, оскільки під час прийняття Київським апеляційним судом постанови від 08 листопада 2023 року про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та ухвалення в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог не було вирішено питання про судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу, а заява представника ТОВ «Ардіс» - адвоката Вдовиченко В.О. про розподіл судових витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, подана з дотриманням вимог, встановлених частиною восьмою статті 141 ЦПК України та є частково обґрунтованою, то наявні правові підстави для прийняття додаткової постанови у цій справі.

Керуючись статтями 2, 15, 133, 134, 137, 141, 270, 368, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ардіс» про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ардіс» про визнання незаконним та скасування наказу про зупинення дії трудового договору, зобов`язання здійснити нарахування та виплату єдиного соціального внеску, стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ардіс» 9 800,00 грн (дев`ять тисяч вісімсот гривень) в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти вимог заяви про розподіл судових витрат відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2023 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.О. Писана

Д.О. Таргоній