Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, суд

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

На стадії підготовчого засідання в порядку ст. 51 ЦПК України позивачем була здійснена заміна відповідача і залучено до справи належного відповідача ОСОБА_2 .

Позивач посилається на те, що в жовтні 2006 році з дозволу власника ОСОБА_2 поселилася з сім`єю в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

Вказаний будинок пустував, власником не використовувався, в будинку не було електро та газопостачання, яке було відключене за борги. Тому ОСОБА_2 дозволив вселитися в будинок з умовою погашення боргу та подальшої сплати за комунальні послуги.

Позивач зазначає, що сплатила борги за комунальні послуги, після чого газо та електропостачання було відновлено. Зв`язок із власником будинку був втрачений, місцеперебування його невідоме. Неодноразові спроби розшукати його, виявилися марними. Тому будь-яких відомостей щодо власника домоволодіння немає.

Враховуючи вищезазначені обставини, вважає, що у зв`язку із добросовісним, безперервним володінням нерухомим майном житловим будинком з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , виникло право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю.

Позивач стверджує, що з жовтня 2006 року постійно проживає в даному будинку, користується присадибною ділянкою, здійснює поточний ремонт будинку та господарських споруд, сплачує комунальні послуги.

Позивач наголошує, що з моменту вселення в будинок сплинуло більше 10 років, вона продовжує добросовісно, безперервно і відкрито володіти нерухомим майном житловим будинком з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , і вважає, що у неї виникло право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю у порядку ст. 344 Цивільного кодексу України.

Тому прохає визнати за нею право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, представником позивача надано до суду заяву, в якій він прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату слухання повідомлений належним чином.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно довідки Магдалинівської селищної ради від 30.12.2022 року та акту-підтвердження постійного проживання від 09.01.2023 року, ОСОБА_1 з 2006 року проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 16-17).

Згідно інформаційної довідки Новомосковського МБТІ від 27.12.2022 року, власником нерухомого майна в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а. с. 15).

Згідно договору № 3277 від 19.04.2007 року споживачем природного газу в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а. с. 12).

Суд, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, війно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як зазначено в п. п. 9,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Суд встановив, що позивач з 2006 року постійно проживає у вказаному будинку, сплачує комунальні послуги, ремонтує за власний кошт.

Таким чином, суд встановив, що позивач більше ніж 10 років, а точніше, з 2006 року по теперішній час відкрито, добросовісно та безперервно володіє вказаним будинком, позивач є добросовісним набувачем, тому позовні вимоги щодо визнання права власності на будинок за позивачем за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 264-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на:

-житловий будинок загальною площею 68,5 м2, житловою 37,4 м2 з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: А-1 - будинок, а2,а3 - прибудова, Б1 - котельня, В1 - літня кухня, Г1 - вбиральня, Д1 - літній душ, Е1 - сарай, №1-3 огорожа.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук