Справа № 681/650/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Горгулько Н.А.,

за участю секретарів судових засідань Олійник Л.А., Гром С.В.,

позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , його представника адвоката Ткачука Б.М.,

представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвоката Кушнірука В.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полонне об`єднану справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обгрунтування позовних вимог вказував на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,0678 га з кадастровим номером :02:005:0134 по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 18.07.2012 №2458.

14.07.2022 йому стало відомо, що ОСОБА_4 продав його земельну ділянку для ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 20.10.2021 зареєстрованого в реєстрі за №1982. Вважає, що ОСОБА_4 діяв умисно, оскільки рішенням Полонського районного суду від 20.12.2010 визнано та скасовано державний акт від 01.03.2006 на право приватної власності ОСОБА_4 на цю земельну ділянку. Вказує, що для ОСОБА_4 було відомо про існування вищезгаданого рішення суду. В момент відчудження земельної ділянки представником покупця був син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .

На цій земельній ділянці з 18.07.2012 ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю, ним збудовані на ній будівлі торгівлі. Цю земельну ділянку він нікому у власність не передавав.

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. В обгрунтування позову вказує на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.10.2021 , посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамакою О.В., зареєстрованого у реєстрі за №1982, він придбав у власність у ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової і громадської забудови, площею 0,0678га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0134. Право власності ОСОБА_2 зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі рішення державного реєстратора прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61014069 від 20.10.2021. Для посвідчення цього договору купівлі-продажу нотаріусу було надано усі необхідні для цього документи, зокрема витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.10.2021 та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0134 від 09.09.2021.

Вказує, що на момент купівлі-продажу земельної ділянки її єдиним законним власником був ОСОБА_4 . Просить визнати недійсним договір купівлі продажу спірної земельної ділянки між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладений 18.07.2012 оскільки у ньому не міститься жодних відомостей про державну реєстрацію права власності продавця ОСОБА_6 на зазначену земельну ділянку.

Ухвалою суду від 29.12.2022 судом до участі у справі у якості відповідача було залучено ОСОБА_3 як спадкоємця покійної ОСОБА_6 .

Крім того, ухвалою суду від 25.04.2023 дані цивільні справи було об`єднано у одне провадження.

У відзиві на позов ОСОБА_2 ОСОБА_1 вказав, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 20.12.2010 задоволено позов ОСОБА_6 та серед інших задоволених вимог визнано незаконним та скасовано державний акт від 01.03.2006 на право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку в АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_6 , як єдиний власник земельної ділянки, продала її для ОСОБА_1 29.09.2012 відділом Держкомзему у Полонському районі відбулася реєстрація зміни власника земельної ділянки, а саме зареєстровано зміни в поземельній книзі за реєстрованим номером :02:005:0134:3:01, а також вчинено відповідний запис у державному акті на право власності на земельну ділянку.

20.10.2021 ОСОБА_4 подав приватному нотаріусу Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамаці О.В. правовстановлюючі документи, які були визнані недійсними та скасовані відповідним рішенням Полонського районного суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали та просили його задоволити, а в позові ОСОБА_2 відмовити.

Адвокат Кушнірук В.М. в судовому засіданні просив позов ОСОБА_2 задоволити з зазначених у ньому підстав, а в позові ОСОБА_1 просив відмовити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у поданих до суду заявах просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 18.07.2012 ОСОБА_6 передала у власність, а ОСОБА_1 прийняв земельну ділянку, кадастровий номер :02:005:0134 загальною площею 0,0678га, надану для комерційного використання, що розташована по АДРЕСА_1 . (а.с.5-6 т.2)

18.07.2012 приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М. у державному акті на право власності на земельну ділянку від 04.05.2007 серії ЯГ №406646 вчинено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_1 (а.с.4 т.2 зворот).

28.09.2012 відділом Держкомзему у Полонському районі відбулася реєстрація зміни власника земельної ділянки, а саме зареєстровано зміни в поземельній книзі за реєстровим номером :02:005:0134:3:01, а також вчинено відповідний запис у державному акті. (а.с.4 т.2 зворот)

20.10.2021 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який діє від умені ОСОБА_2 на підставі довіреності, уклали договір купівлі-продажу. Відповідно до якого продавець передав, а покупець в особі представника прийняв у власність земельну ділянку, площею 0,0678га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0134, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. (а.с.42 т.2)

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Полонського районного суду від 20.12.2010 позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано незаконними і скасовано рішення виконавчого комітету Полонської міської ради №55 від 21 грудня 1992 року про надання земельної ділянки в АДРЕСА_2 малому підприємству «Лотос», № 443 від 18 грудня 1996 року про надання земельної ділянки в АДРЕСА_2 площею 0,068 га товариству з обмеженою відповідальністю «Вірсавія», № 817 від 19 вересня 2001 року про надання ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,07 га під житлове будівництво в АДРЕСА_1 , № 545 від 25 березня 2004 року про надання дозволу ОСОБА_7 на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 . Визнано незаконними та скасовано рішення сесії Полонської міської ради № 15 від 16 жовтня 2003 року про надання земельної ділянки ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 у приватну власність та рішення сесії № 12 від 16 лютого 2006 року про надання земельної ділянки ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 . Визнано незаконними та скасовано Державний акт від 05 жовтня 2004 року на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку в АДРЕСА_1 та Державний акт від 01 березня 2006 року на право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку в АДРЕСА_1 . Визнано незаконним та скасовано договір купівлі-продажу від 06 червня 2005 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 земельної ділянки в АДРЕСА_1 . В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Полонської міської ради, ОСОБА_6 про визнання недійсним рішення сесії Полонської міської ради від 18 січня 2007 року про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0678 га в АДРЕСА_1 та скасування Державного акту № АБ 596221 на право приватної власності ОСОБА_6 на земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,0678 , визнання протиправним рішення сесії Полонської міської ради від 23 квітня 2007 року про зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,0678 га та скасування Державного акту від 04 травня 2007 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів за № 14, на право приватної власності ОСОБА_6 на земельну ділянку в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для комерційного використання відмовлено. (а.с.8-9 т.2). Таке рішення суду залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та набрало законної сили 27.07.2011.

Під час укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки ОСОБА_4 було відомо про існування такого рішення суду, оскільки копію цього рішення ним було отримано в суді 20.12.2010 про що свідчить розписка у матеріалах цивільної справи №2-323/10. (а.с.53 т.2)

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, у чому забезпечуються усім власникам рівні умови.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

За змістом ч.3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) й дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Окрім того ч.1 ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, зокрема зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення (п. 6.49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19).

Оскільки для укладення договіру купівлі-продажу від 20.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамакою О.В., зареєстрованого у реєстрі за №1982, земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової і громадської забудови, площею 0,0678га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0134 ОСОБА_4 було надано правовстановлюючі документи на підтвердження його права власності на спірну земельну ділянку, які було рішенням суду від 20.12.2010 визнано недійсними та скасовано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 , то слід зазначити, що ним не доведено як факту порушення ОСОБА_1 та ОСОБА_6 його прав чи інтересів під час укладення цього договору купівлі-продажу, так і наявності передбачених Цивільним кодексом України підстав для визнання спірного правочину недійсним.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки, суд прийшов до висновку, що договір купівлі продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в силу ст.ст.215,216 ЦК України є недійсним в силу його нікчемності, тому оспорюваний ним договір між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не порушує його прав та обов`язків, які підлягають захисту в порядку цивільного судочинства.

Будь-які докази порушення прав чи інтересів ОСОБА_2 відсутні.

Оскільки ОСОБА_2 не доведено порушення саме його прав ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , тому його право не підлягає захисту судом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-84цс14, в який зазначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати трава, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення або відмову в їх задоволені.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, з підстав, зазначених ОСОБА_2 , і наданими доказами, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 12, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати в ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка належить йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,0678 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0134.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0678 га, кадастровий номер :02:005:0134.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_3 , РНОКПП відсутній, місце проживання: АДРЕСА_5

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2023.

Головуюча Н.А.Горгулько