Справа № 482/317/22
Номер провадження 2/482/198/2023
21 червня 2023 року місто Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Тому посилаючись на викладене позивач просив суд про стягнення з відповідача зазначених сум заборгованостей за кредитними договорами та суми сплаченого судового збору.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надавав, правом надання відзиву не скористався.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
14.04.2017 року між АТ «Креді Агріколь Банк» (далі Банк) та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг №411469/3104587, за умовами якого Банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані банківські послуги (п. 3.1). Ціною Договору є сума грошових коштів, яку Клієнт зобов`язаний сплатити Банку згідно умов Договору, що складається з суми плати за Банківську послугу (п. 3.2). Банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватись клієнтом банку в порядку та на умовах Договору та згідно Тарифів банку. Залежно від виду банківської послуги видами оплати можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і сторонами можуть бути погоджені інші умови оплати (п. 3.4).
Договір про надання банківських послуг №411469/3104587 від 14.04.2017 року та Заява про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 11.01.2021 року підписані особисто відповідачем.
Також, 14.05.2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №8/3104587, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит в сумі 114000,00 грн., строком на 72 місяці з 14.05.2021 року до 13.05.2027 року. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту (п. 1.1). За користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду (проценти): щомісячно, в розмірі 12% річних(фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія): щомісячно, в розмірі 2,50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору (пп. 1.4.1, 1.4.2 п. 1.4). Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця (п. 2.2). У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісіями згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про споживче кредитування» (п. 3.1).
Кредитний договір №8/3104587 від 14.05.2021 року та Додаток №1 до Комплексного договору №8/3104587 від 14.05.2021 року підписані особисто відповідачем.
Відповідно до приписів статтей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України).
Відповідно до статті 1054ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Таким чином з матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договорів у зв`язку із чим у нього перед Банком виникла заборгованість.
Проте, що стосується вимоги про стягнення заборгованості за комісією, то суд виходить з того, що позов не містить жодного обґрунтування нарахування банком комісії та її розміру.
Так, відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору №8/3104587 від 14.05.2021 року, комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.
Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.
Ураховуючи, що позивачем не доведено правомірність нарахування вищевказаної суми комісії, суд прийшов до висновку про те, що у стягнені з відповідача комісії слід відмовити.
Таким чином позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню, за виключенням позовних вимог щодо стягнення заборгованості за комісією.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (пропорційно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме судовий збір у сумі 2206,85 грн.
Керуючись ст. ст. 77-81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 435 ЦПК України, суд, -
Позов акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
-заборгованість за кредитним договором №8/3104587 від 14.05.2021 року, яка станом на 11.02.2022 року становить 116829,00 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 109850,04 грн., заборгованість за відсотками 6518,13 грн.; проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3% річних згідно ст. 625 ЦК України 187,20 грн.; інфляційне збільшення суми боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України 273,63 грн.;
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий суддя В.О. Баранкевич