Справа № 485/1535/23
Провадження №2/485/442/23
Рішення

іменем України

19 грудня 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Козирєва Анна Володимирівна, до Снігурівської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

встановив:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Козирєвої А.В., звернулася до суду з позовом до Снігурівської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 . Позивачка як спадкоємиця за законом звернулася до Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадкових прав, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з тим, що правовстановлюючий документ на вище вказане спадкове майно, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок видане 29 травня 1991 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не засвідчений підписом посадової особи, яка його видала та не скріплений печаткою того органу чи посадової особи, яка видала документ, а саме Нововасилівською сільською радою.

Враховуючи наведене, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими будівлями після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Представник позивача - адвокат Козирєва А.В. у поданій заяві просила про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позов підтримують.

Представник відповідача згідно з поданою заявою також просив справу розглядати у відсутність представника Снігурівської міської ради, позовні вимоги позивача визнають.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про причини неявки суд не повідомили.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Афанасіївка Снігурівського району Миколаївської області помер батько позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується наданим свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18 серпня 2020 року (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 29 травня 1991 року Нововасилівською сільською радою на підставі рішення виконкому Нововасилівської сільської Ради народних депутатів № 24 від 15 травня 1990 року. Право власності за ОСОБА_4 на вказаний будинок зареєстровано в Снігурівському БТІ 29 травня 1991 року, про здійснено запис в реєстровій книзі № 11 за реєстровим № 143 (а.с. 13).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є його дочка - позивачка у справі ОСОБА_1 . Родинні відносини підтверджені копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2 , виданого 30 квітня 1974 року з даними відомостей про батьків (а.с. 11). На підтвердження зміни дошлюбного прізвища з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 " надано свідоцтво серії НОМЕР_3 від 15 травня 1999 року про укладення шлюбу з чоловіком ОСОБА_7 (а.с. 12).

Згідно копії спадкової справи № 17/2021, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі Миколаївської області 21 січня 2021 року після смерті ОСОБА_4 , позивачка в шестимісячний строк 21 січня 2021 року звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом на все спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька, яку прийнято та зареєстровано у книгу обліку за № 35. Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємицею підтверджено. Дружина померлого ОСОБА_8 згідно поданих заяв від 21 січня 2021 року відмовилася від прийняття спадщини та повідомила, щ не претендує на виділ 1/2 частки майна, яке набуте за час шлюбу з чоловіком. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні (а.с. 41-74).

10 серпня 2023 року постановою завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства, а саме свідоцтво про право особистої власності не засвідчено підписом посадової особи, яка його видала та не скріплений печаткою того органу чи посадової особи, яка видала документ (а.с. 5).

За п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

По положенню ст.ст.1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено, свідоцтво про право особистої власності на нерухоме спадкове майно спадкодавця не засвідчено підписом посадової особи, яка його видала та не скріплений печаткою того органу чи посадової особи, яка видала документ.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав та їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав - ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно п.16 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі -Інструкція), до правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, відносять свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

Крім того, вказана Інструкція передбачала реєстрацію будинків і домоволодінь на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції).

Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Так, рішенням виконавчого комітету Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області № 24 від 15 травня 1990 року "Про видачу свідоцтв про право приватної власності на житлові будинки громадян, проживаючих на території сільської ради", ухвалено просити Снігурівське ММ БТІ оформити право власності на житлові будинки, що знаходяться в особистій власності, громадянам Нововасилівської сільської ради. А також доручено виконкому Нововасилівської сільської Раді народних депутатів видати свідоцтва про право особистої власності на житлові будинки громадян, привласнити реєстраційні номери згідно з вказаним рішенням (а.с. 23).

Відповідно до архівного витягу, в списках мешканців Нововасилівської сільської ради народних депутатів станом на 01 квітня 1990 року, зокрема в АДРЕСА_2 значиться ОСОБА_4 як такий, що купив будинок в радгоспі, що підтверджує про надання померлому права особистої власності на спірний житловий будинок (а.с. 24).

Належність спадкодавцю спірного житлового будинку підтверджується: довідкою начальника Снігурівської філії КП "ММБТІ" від 15 серпня 2023 року № 36, відповідно до якої згідно паперових носіїв інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 станом на 28 грудня 2012 року, право власності на зазначену рухомість зареєстровано за ОСОБА_4 в цілому, на підставі свідоцтва про право власності від 29 травня 1991 року та зареєстровано в КП "ММ БТІ" 29 травня 1991 року за № 143 (а.с. 97), витягом з рішення виконкому Афанасіївської сільської ради № 30 від 02 грудня 2003 року "Про присвоєння назв вулиць і нумерації будинків", яким присвоєно адресу будинку, що розташований в с. Афанасіївка Снігурівського району Миколаївської області, який як зазначено у документі належить ОСОБА_4 АДРЕСА_1 (а.с. 20) та рішенням Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області № 5 від 11 листопада 2015 року "Про перейменування вулиць Афанасіївської сільської ради" на підтвердження перейменування АДРЕСА_1 (а.с. 19).

За повідомленням старости Афанасіївського старостинського округу від 04 грудня 2023 року № 306, після деокупації с. Афанасіївка в архіві відсутні погосподарські книги за 1991-2010 , за 2011-2023 роки надані копії облікових карток, з яких вбачається що ОСОБА_4 значиться головою домогосподарства спірного житлового будинку (а.с. 98-102).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , виготовленого Снігурівським БТІ станом на 22 травня 1991 року, власником також вказаний ОСОБА_4 . Загальна площа приміщень 54,6 кв.м., житлова - 30,2 кв.м. (а.с. 16-18).

За висновком про оцінку майна, станом на 18 вересня 2023 року, вартість спадкового житлового будинку складає 10870,00 грн (а.с.27).

Окрім цього, померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 26 квітня 1994 року Афанасіївською сільською Радою народних депутатів, також належала земельна ділянка площею 0,06 га, що розташована в межах с. Афанасіївка Афанасіївської сільської ради, для обслуговування житлового будинку (а.с.14-15).

Відповідно до рішення Снігурівської міської ради від 16 липня 2019 року № 4, Снігурівська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

Судом перевірено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта, станом на 19 грудня 2023 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку спірного житлового будинку відсутні.

Остільки, позивачка довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.

На прохання позивачки, суд не стягує з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 142, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Козирєва Анна Володимирівна, до Снігурівської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 19 грудня 2023 року.

Суддя О. В. Соловйов