Провадження №2/592/3293/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого - судді Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з одним з батьків,

з участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Рибалки О.К.,

відповідача ОСОБА_1

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, залишити доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з батьком, залишити доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживати разом з матір`ю.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що між ним та відповідачкою 04.09.2010 укладено шлюб, від шлюбу мають доньок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що з 2020 року між подружжям втрачено почуття любові та поваги, на даний час подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, донька ОСОБА_4 проживає з батьком та виявляє бажання проживати з ним після розірвання шлюбу, знаходиться на його утриманні, дочка ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Ухвалою суду від 18.10.2023 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, слухання справи призначене на 10:00 22.11.2023.

10.11 2023 до суду надійшов відзив відповідачки, у якому зокрема позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Протокольною ухвалою суду від 22.11.2023 слухання справи відкладено за клопотанням представника позивача на 10:15 20.12.2023.

19.12.2023 до суду надійшли письмові пояснення представника позивача, у яких зазначає, що факт проживання доньки ОСОБА_4 разом з батьком підтверджується довідкою про зареєстроване місце проживання та не оспорюється відповідачкою, а матір з другою донькою мають намір виїхати за кордон, тож враховуючи можливий розрив між матір`ю та старшою донькою, зазначає, що всі дії відповідача спрямовані на захист інтересів неповнолітньої доньки, яка залишиться проживати разом з відповідачем.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги викладені у позовній заяві підтримали у повному обсязі, відповідачка не заперечувала щодо їх задоволення, зазначила, що на даний час вона має намір виїхати до Німеччини з молодшою донькою, яка проживає з нею в м. Суми, а старша донька проживає з батьком в м. Сновськ Чернігівської області та навчається в м. Суми, в КУ Сумська класична гімназія Сумської міської ради (Олександрівська гімназія).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони 04.09.2010 зареєстрували шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 9)

Від шлюбу сторони мають доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11)

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається.

Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, мають різні погляди на сімейне життя, позицію сторін щодо розірвання шлюбу, шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Щодо заявленої вимоги про залишення доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з батьком та залишення доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживати разом з матір`ю.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована разом з відповідачкою за адресою АДРЕСА_1 з 14.03.2019 (а.с. 12,13), донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.09.2023 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.14), тобто за адресою зазначеною позивачем (батьком) у позові, як своє зареєстроване місце проживання.

Заявляючи зазначені вимоги представник позивача зазначає, що старша донька проживає разом з позивачем та виявляє бажання і надалі з ним проживати, посилається на постанову Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №200/952/18, згідно якої за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Згідно ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1-3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з положеннями ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Сімейним кодексом України не передбачено залишення проживання дитини з одним із подружжя при розірванні шлюбу. Зазначаючи про таку можливість у своїй постанові від 15.01.2020 у справі №200/952/18 Верховний Суд вказує лише на дискреційні повноваження суду при вирішенні зазначеного питання враховуючи обставини встановлені під час розгляду справи, а не на обов`язок суду.

Хоча фактично під час розгляду справи і було встановлено відсутність спору щодо залишення проживання доньок ОСОБА_5 з матір`ю, а ОСОБА_4 з батьком, суд також враховує, що позивачем не надано доказів, щодо фактичного проживання доньки ОСОБА_4 разом з ним у м. Сновськ, Чернігівської області, оскільки місце її реєстрації було змінено менш ніж за місяць до звернення до суду з позовом та не свідчить про її проживання з батьком, а сама дитина навчається в гімназії м.Суми, а примусове (зважаючи на можливість наступної зміни думки будь-кого, або й усіх учасників сімейних відносин) залишення проживання доньок ОСОБА_5 з матір`ю, а ОСОБА_4 з батьком буде відповідати найкращим інтересам дітей.

Також заявляючи вимоги про залишення проживання дітей з одним з батьків, суд враховує, що позивачем не надано доказів, що у відповідності до ч.2 ст.160 СК України враховано думку доньки ОСОБА_4 , якій на момент звернення до суду виповнилося 11 років.

Крім того, враховуючи відсутність спору між сторонами, вирішення питання про залишення проживання доньок ОСОБА_5 з матір`ю, а ОСОБА_4 з батьком не матиме жодних правових наслідків для сторін, а враховуючи положення ст.160 СК України, відсутність спору, сторони у відповідності до чинного законодавства вирішують зазначене питання самостійно без участі суду, і лише за наявності спору про визначення місця проживання дитини звертаються до суду та залучають до участі у справі відповідні органи на які законодавством покладено обов`язок контролю за дотриманням прав та законних інтересів дітей.

Враховуючи зазначене у задоволенні вимоги про залишення доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з батьком та залишення доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживати разом з матір`ю слід відмовити.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 1073,60 грн судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Керуючись ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 200, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з одним з батьків задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.09.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , актовий запис №65, розірвати.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20.12.2023.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 .

Суддя Р.А. Онайко