Справа № 280/1208/18
УХВАЛА

про необгрунтованість відводу

22 червня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Миколайчука П.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області з Коростишівського районного суду Житомирської області після задоволення заяви про відвід головуючого судді на підставі ст. 31 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог АТ «Райффайзен Банк» про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 26.01.2023 справу прийнято до провадження головуючим суддею Миколайчуком П.В, призначено підготовче судове засідання.

В ході підготовчого провадження ухвалою суду від 24.02.2023 року судом вирішено клопотання представника позивача про витребування доказів, які надійшли до суду 20.04.2023.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 27.04.2023 постановлено у задоволенні клопотань відповідачки ОСОБА_1 про зупинення провадження та про призначення у справі почеркознавчої експертизи відмовити, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 22.05.2023.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.05.2023 визнано необгрунтованим відвід головуючого судді Миколайчука П.В., заявлений відповідачем ОСОБА_1 16.05.2023 у цивільній справі № 280/1208/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог АТ «Райффайзен Банк» про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку, заяву передано іншому судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області Данилюк О.С. від 17.05.2023 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчука П.В. у цивільній справі № 280/1208/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог АТ «Райффайзен Банк», про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку - відмовлено.

15.06.2023, після завершення перебування судді Миколайчука П.В. на лікарняному та безпосередньо перед початком судового засідання судді було передано заяву ОСОБА_1 від 09.06.2023 про відвід головуючого судді у даній справі.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 15.06.2023 було постановлено відмовити у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Миколайчука П.В. заявлений відповідачкою ОСОБА_1 , в зв`язку з необгрунтованістю в судовому засіданні оголошено перерву.

21.06.2023 до суду надійшла чергова заява ОСОБА_1 , підписана представником ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді у даній справі. Підставами для відводу цього разу зазначено ті доводи, що головуючий суддя Миколайчук П.В. попередню заяву про відвід головуючого розглянув з порушенням порядку, визначеному ч. 3 ст. 40 ЦПК України. Вказує, що заява було подана до канцелярії суду 09.06.2023, тобто раніше ніж за 3 дні до наступного судового засідання 15.06.2023, але заяву було розглянуто головуючим суддею лише в судовому засіданні 15.06.2023 та після відмови в задоволенні відводу оголошено перерву, тоді як розгляд справи мав бути зупинений, а заява про відвід передана іншому судді. Вказані, на думку заявника, грубі порушення порядку розгляду заяви про відвід вказують на відсутність безсторонності в головуючого судді щодо розгляду справи та «цинічне нехтування» правовим висновком ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998. Також в заяві наводять аргументи для відводу судді, наведені в заяві від 09.06.2023, які вже було оцінені судом 15.06.2023.

Відповідно до ч. 1 ч. 3, ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід судді вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом в порядку письмового провадження.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим розглянути заяву відповідачки ОСОБА_1 , підписану представником ОСОБА_4 від 21.06.2023 про відвід судді в порядку письмового провадження, без виклику сторін на підставі ч. 13 ст. 7, ст. 40 ЦПК України.

Вирішуючи по суті заявлений відвід, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії" ).

Крім того, частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Оцінюючи доводи заявника, суд приходить до висновку, що заява відповідачки про відвід головуючого судді ґрунтується на її незгоді з процесуальними рішеннями судді.

Як судом встанволено, 09.06.2023 до канцелярії суду надійшла заява про відвід головуючого судді у справі 280/1208/18, наступне судове засідання в якій було призначено на 15.06.2023.

В зв`язку з перебуванням судді Миколайчука П.В. на лікарняному з 05.06.2023 по 14.06.2023 включно, вхідна кореспонденція по справам та, відповідно, заява про відвід від 09.06.2023 у даній справі була передана судді в перший робочий день після виходу з лікарняного, 15.06.2023, тобто в день засідання у справі № 280/1208/18.

Згідно журналу судового засідання від 15.06.2023 (а.с.73 т.3), в судовому засіданні 15.06.2023 головуючим суддею Миколайчуком П.В. було озвучено про надходження заяви про відвід головуючому, заслухано думку учасників справи щодо вирішення заяви, в тому числі і відповідачки та її представника, які не заперечили щодо розгляду заяви про відвід, підтримавши її доводи.

За результатами розгляду заяви ухвалою суду постановлено відмовити в задоволенні заяви про від головуючого, та в судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням сторони відповідача до 07.07.2023.

З наведеного вбачається, що головуючому судді Миколайчуку П.В. заява про відвід від 09.06.2023 з об`єктивних причин (перебування судді на лікарняному до 14.06.2023 включно) була передана не в день реєстрації чи раніше ніж за 3 робочі дні до наступного судового засідання, а безпосередньо в день судового засідання 15.06.2023, що унеможливило розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України, тому її розгляд відбувся в судовому засіданні з участю сторін в порядку ч. 2 ст. 40 ЦПК України та абз.2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України. При цьому, ототожнення заявником дати надходження заяви до канцелярії суду з передачею справи головуючому судді є безпідставним, оскільки без отримання заяви про відвід в зв`язку з перебуванням на лікарняному суддя в принципі не може дотриматись вимог ч.3 ст. 40 ЦПК щодо оцінки відводу на предмет обгрунтованості та передати справу іншому судді.

Суд також звертає увагу, що чинний з січня 2020 року порядок розгляду заяв про відвід, змінений Законом № 460-IX від 15.01.2020, саме і спрямований на недопущення порушення строків розгляду справ, і саме вказана редакція виключила з даної статті обов`язок суду зупиняти провадження при розгляді заяв про відвід, як це було в попередній редакції.

Тому, доводи заявника про обов`язок суду зупинити провадження в основній справі до розгляду іншим суддею заяви про відвід не грунтується на відповідних положеннях чинної редакції ст. 40 ЦПК України, а ґрунтується на застарілій редакції цієї норми та суб`єктивному тлумаченні заявником процесуального законодавства, а також фактично зводиться виключно до незгоди з процесуальними рішенням суду щодо відмови в задоволені заяви про відвід. Про вказане свідчить, зокрема, і та обставина, що ані сама відповідачка, а ні її представник в судовому засіданні 15.06.2023 не наголошували суду на зазначеному вище порядку розгляду відводу та недотримання головуючим чинного законодавства при розгляді заяви.

Інші доводи заяви від 21.06.2023 щодо допущені порушення при направленні справи з Коростишівського до Бурсилівського районного суду, твердження щодо упередженості судді в зв`язку з колишньою роботою прокурором та адвокатом в іншому районі, «дивність» факту авторозподілу справи на одного суддю під час перебування інших суддів Брусилівського районного суду відпустках - вже були оцінені судом в кількох попередніх заявах про відвід.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що викладені в заяві ОСОБА_1 , підписаної представником, не можуть свідчити про упередженість чи заінтересованість судді у розгляді даної цивільної справи, тому суд приходить до висновку про необгрунтованість заявленого відводу як необгрунтвоаного.

Суд окремо звертає увагу, що про наведені у заяві про відвід обставини заявник дізнався не пізніші 15.06.2023 (дати розгляду попередньої заяви про відвід в судовому засіданні), тоді як заява про відвід направлена суду 19.06.2023, тобто в порушення строків, визначених абз. 2 ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Ураховуючи необгрунтованість заявленого відводу, а також те, що заява про відвід надійшла до суду та передана судді раніше ніж за три робочі дні до наступного судового засідання, призначеного на 07.07.2023, питання про відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 39, ст.40 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати необгрунтованим відвід головуючого судді Миколайчука П.В., заявлений відповідачем ОСОБА_1 21.06.2023 у цивільній справі № 280/1208/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку.

На підставі ч. 3 ст.40 ЦПК України передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчуку П.В. для їх вирішення іншому судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Копію ухвали направити учасникам.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала підписана 22.06.2023.

Суддя П. В. Миколайчук