Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5649/23
Провадження №: 2/332/1813/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Божко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» в особі представника позивача Андрєєва Сергія Володимировича звернувся до суду з вищезазначеним позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2017 р. по 01.08.2023 р. за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований відповідач. В зв`язку з тим, що відповідач сплачує кошти за надані послуги не в повному обсязі, за вказаний період виникла заборгованість в розмірі 67981,59 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, та судові витрати в розмірі 2147,20 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник Концерну «Міські теплові мережі» у позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує про розгляд справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, у через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту, який знаходиться у загальнодоступному місці на офіційному сайті Концерну «МТМ».

Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності позивача та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу позивача.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій, її збут та інше.

Правовідносини між Позивачем та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.07.2005 року № 630 та від 21 серпня 2019 р., № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, а відтак є споживачем наданих за вказаною адресою житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_1 був споживачем наданих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надавались Концерном «Міські теплові мережі» у період з 01.07.2017 по 01.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 . Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 860 від 21.08.2019 року.

З 01.11.2021 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Типовий індивідуальний договір про надання послуги з теплової енергії та гарячої води (згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону. Вказаний договір приєднання розміщений на офіційному сайті Концерну «МТМ»).

Згідно із довідкою щодо заборгованості за надані послуги відповідач має заборгованість за надані послуги за період з 01.07.2017 по 01.08.2023 у розмірі 67981,59 грн., особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_1 подав заяву про визнання позову у повному обсязі, яка свідчать про те, що він погодився із зазначеним розрахунком позивача.

Відповідно до ч. 1ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Беручи до уваги, що відповідач визнав позов та погодився із наявністю у нього боргу перед Концерном «МТМ», при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Пунктом 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Ставка судового збору за подання позовної заяви складає 2 147,20 грн. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. У зв`язку з цим, надлишок сплаченого розміру судового збору підлягає поверненню, згідно приписів Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, необхідно повернути позивачу Концерну «Міські теплові мережі» з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у розмірі 333 гривні 80 копійок та 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1073,60 гривень.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1073,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , МФО 322313, розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 у Філії АТ Укрексімбанк» у м. Києві) суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2017 по 01.08.2023 р. в розмірі 67981 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) гривня 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , МФО 320478, розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути Концерну «Міські теплові мережі» (, місце знаходження: 69091,м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137) на наступні реквізити: рахунок № НОМЕР_4 , ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, , свідоцтво платника ПДВ : № 11030127 ІПН : 49 надмірно сплачений судовий збір у розмірі 333 гривні 80 копійок, та 50 відсотків від сплаченого судового збору, що становить 1073,60 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення № 3368 від 17 лютого 2022 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.12.2023.

Суддя: Ю.І Ретинська