Ухвала

20 червня 2023 року

м. Київ

справа № 761/31423/19

провадження № 61-2510ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Крижанівської Г. В., Желепи О. В., Шебуєвої В. А.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені по сплаті аліментів.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що відповідно до рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року, на виконання якого, Голосіївським районним судом міста Києва від 24 липня 2017 року видано виконавчий лист (справа № 752/8294/14-ц), стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у частці від заробітку (доходу) батька дітей, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою від 16 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, згідно виконавчого листа № 752/8294/14-ц (ВП № 54465710).

ОСОБА_2 достовірно знаючи про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів, неодноразово попереджаючись про сплату аліментів та наявність заборгованості по сплаті аліментів, злісно ухиляється від їх сплати.

Відповідно до довідки-розрахунку від 15 липня 2019 року, виданої головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві по виконавчому провадженню № 54465710, заборгованість боржника ОСОБА_2 по аліментах за період з квітня 2015 року по 01 липня 2019 року становить 221 239,83 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд на підставі статті 196 СК України стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що за період з квітня 2015 року по червень 2019 року становить 65 951,82 грн.

Короткий зміст судових рішень ухвалених у справі

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30 січня 2020 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню зі сплати аліментів, за період з квітня 2015 року по червень 2019 року включно, у розмірі 65 951,82 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року. Скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року, а справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 у апеляційному порядку (в одній апеляційній скарзі) оскаржила ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року та рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року повернуто особі, що її подала.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 січня 2022 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 31 серпня 2022 року ухвалу Київського апеляційного суду від 12 липня 2021 року скасовано, а справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що за правилами пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Враховуючи те, що, ухвала суду першої інстанції щодо скасування заочного рішення, відповідно до положень ЦПК України, не входить до переліку ухвал, визначеного статтею 353 ЦПК України, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, то апеляційна скарга підлягає поверненню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі не врахував висновків, викладених у постанові Верховного Суду 31 серпня 2022 року, яка була прийнята у цій справі, і які є обов`язковими для суду апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Провадження у суді касаційної інстанції

18 квітня 2023 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені зі сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_3 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
В. А. Стрільчук
І. М. Фаловська