Номер провадження: 22-з/813/250/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приморської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на монографію,

ВСТАНОВИВ:

ІІ.ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом, який в подальшому був уточнений, по якому просила суд:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.01.2017, яке видане на ім`я ОСОБА_1 ;

- скасувати реєстраційний запис в Спадковому реєстрі про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2017 стосовно авторських прав на твір Монографія « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- визнати за ОСОБА_2 авторські права на твір Монографія «Архитектура. Хроноэволюция архитектурных форм, конструкций и материалов».

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є законною дружиною автора Монографії, яка в установлений термін звернулась до державного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак свідоцтво про право на спадщину в частині авторських прав отримано не було, оскільки відповідачем по справі ОСОБА_1 було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом стосовно авторських прав на твір Монографія « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Позивач по справі вважає, що прийняттям відповідачем спадщини на авторські права на твір ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » порушені її права, що і стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приморської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на монографію, - задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.01.2017 року, видане на ім`я ОСОБА_1 .

Скасовано реєстраційний запис в спадковому реєстрі про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2017 року стосовно авторських прав на твір Монографія « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Визнано право власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 3/4 майнових прав на твір Монографія «Архитектура. Хроноэволюция архитектурных форм, конструкций и материалов».

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

11.11.2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення суд, відповідно до вимог якої, апелянт просила суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приморської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на монографію відмовити у повному обсязі.

07.02.2022 року заяву про приєднання до апеляційної скарги подала державний нотаріус Приморського нотаріальної контори - Чорна Світлана Георгіївна, відповідно до якої просила суд також скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приморської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на монографію відмовити у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог щодо скасування реєстраційного запису в спадковому реєстрі про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2017 стосовно авторських прав на твір Монографія «Архитектура. Хроноэволюция архитектурных форм, конструкций и материалов» та визнання право власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 3/4 майнових прав на твір Монографія «Архитектура. Хроноэволюция архитектурных форм, конструкций и материалов» - скасовано.

У задоволенні зазначених вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В іншій частині рішення залишено без змін.

25.05.2023 року ОСОБА_1 подала заяву про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 23.02.2023 року. Заявник вказує, що рішення суду не зовсім зрозумілим є в частині майнових прав ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на твір Монографію « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В рішенні суду першої інстанції були визначені частки (3/4 та ) спадкоємців майнових прав на Монографію «Архитектура. Хроноєволюция архитекрутных форм, конструкций и материалов». Постановою Одеського апеляційного суду в цій частині рішення суду першої інстанції було скасовано.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 просить суд роз`яснити рішення суду у справі за ОСОБА_1 та державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приморської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на монографію в частині майнових прав ОСОБА_2 до ОСОБА_1 на твір Монографію «Архитектура. Хроноєволюция архитекрутных форм, конструкций и материалов».

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд, дослідивши заяву про роз`яснення судового рішення, матеріали додані до неї, вважає заява про роз`яснення постанови суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

У разі необхідності, суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Колегія суддів не вбачає необхідності для виклику учасників справи для надання пояснень з приводу заяви про роз`яснення судового рішення.

Так, в провадженні Одеського апеляційного суду перебувала цивільна справа апеляційною скаргою ОСОБА_1 та державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приморської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на монографію.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог щодо скасування реєстраційного запису в спадковому реєстрі про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2017 стосовно авторських прав на твір Монографія « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та визнання право власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 3/4 майнових прав на твір Монографія «Архитектура. Хроноэволюция архитектурных форм, конструкций и материалов» - скасувати.

У задоволенні зазначених вимог ОСОБА_2 відмовлено. В іншій частині рішення залишити без змін.

В мотивувальній частині рішення суду зазначено, що у відповідності до п. 3.2. Розділу 3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, які схвалено Рішення Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009, майнові права авторів та інших осіб, які мають виключне авторське право, переходять у спадщину. Не переходять у спадщину особисті немайнові права автора.

Згідно п.3.3. Розділу 3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя Для одержання інформації щодо належності спадкодавцеві авторського права необхідно подати запити до Державного департаменту інтелектуальної власності щодо отримання інформації з Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір (для встановлення факту реєстрації свого права спадкодавцем) та до Державного реєстру договорів, які стосуються прав автора на твір (для встановлення наявності чи відсутності факту передачі майнових прав на зареєстрований твір іншим особам).

У відповідності до п. 6.4 Рекомендацій щодо оформлення спадкування авторського права й суміжних прав та іншого переходу прав у порядку правонаступництва Державної служби інтелектуальної власності України (далі Рекомендації), Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки авторського права і (або) суміжних прав у спадщині інших спадкоємців (стаття 1297 Кодексу).

Згідно п. 6.6. Рекомендацій, якщо спадкоємців декілька, то у свідоцтві зазначається частка авторського права і суміжних прав, а не перераховуються конкретні об`єкти, за виключенням, якщо майнові права належать на конкретні об`єкти, поділені між собою спадкоємцями або за заповітом, коли, наприклад, спадкодавець наділив одного спадкоємця майновими правами на конкретні об`єкти авторського права і (або) суміжних прав.

У відповідності до п. 6.10 Рекомендацій, спадкоємці, які прийняли спадщину і оформили свої права стають правонаступниками спадкодавця носіями речових, майнових, зобов`язальних прав та інших прав. Вважається, що коли спадкоємець прийняв спадщину, у тому числі майнові права на об`єкти авторського права і суміжних прав, він фактично вступив у володіння спадкоємними правами. Це означає, що спадкоємець до спливу строку чинності майнових прав може розпоряджатися майновими правами на об`єкт авторського права і (або) суміжних прав за власним розсудом, зокрема надавати дозвіл використовувати об`єкт іншим особам на підставі договору, а також перешкоджати неправомірному використанню, в тому числі забороняти таке використання.

Тобто, державний нотаріус при прийнятті спадщини спадкоємцями, мав здійснити заходи щодо видачі свідоцтва про право на спадщину в частках на майнові права, що зроблено не було.

Таким чином, в постанові суду апеляційної інстанції зазначено настуне "судом першої інстанції вірно зазначено, що спадкова маса в частині майнових прав на монографію належить ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частки та ОСОБА_1 1/4 частки.

Фактично ОСОБА_2 , є власником 3/4 частки (1/2 як дружині ОСОБА_5 та 1/4 частки у порядку спадкування) на майнові права на твір Монографія «Архитектура. Хроноэволюция архитектурных форм, конструкций и материалов»."

Відповідно до статті 1278 ЦК України встановлюється правило рівності часток кожного спадкоємця у спадщині, якщо інший порядок не визначено спадкодавцем у заповіті.

Відповідно до ч. 1 статті 428 ЦК України Право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам спільно, може здійснюватися за договором між ними. У разі відсутності такого договору право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам, здійснюється спільно.

Необхідно зазначити, що майнові авторські права мають ознаки неподільної речі, тобто такої, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. а тому за правилами гл. 26 ЦК України між спадкоємцями виникає право спільної власності, що додаткового підтверджує ч. 2 ст. 1296 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» у разі наявності декількох спадкоємців відповідної черги такі спадкоємці набувають майнові права на твір у повному складі спільно, разом з правом на одержання передбаченої законом справедливої винагороди за використання твору у рівних частках, якщо в договорі між такими спадкоємцями не зазначено інше.

При видачі державним нотаріусом Чорною С.Г. свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2017 року було позбавлено ОСОБА_2 права на повноправне розпорядження, володіння та відчуження своєї частки на майнові права.

Щодо визнання судом першої інстанції за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 3/4 майнових прав на твір Монографія «Архитектура. Хроноэволюция архитектурных форм, конструкций и материалов», апеляційний суд у мотивувальній частині рішення зазначив наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 4.10 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежене.

По-перше, ОСОБА_2 не зверталась до суду із вказаними позовними вимогами щодо визнання саме права всланості на майнові права на твір Монографія «Архитектура. Хроноэволюция архитектурных форм, конструкций и материалов» в порядку спадкування, та не обмежена звернутись до нотаріуса за із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на такі права, та на даний момент їй не перешкоджають жодні обставини це здійснити у будь-який час у позасудовому порядку.

Таким чином, з огляду на те, що судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 , 1/2 частки майнових прав на твір Монографія «Архитектура. Хроноэволюция архитектурных форм, конструкций и материалов» підлягають спадкуванню в рівних частинах між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто по 1/4 частки.

У відповідності до п. 6.4 Рекомендацій щодо оформлення спадкування авторського права й суміжних прав та іншого переходу прав у порядку правонаступництва Державної служби інтелектуальної власності України (далі Рекомендації), Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки авторського права і (або) суміжних прав у спадщині інших спадкоємців (стаття 1297 Кодексу).

Тобто, державний нотаріус при прийнятті спадщини спадкоємцями, на звернення спадкоємців з заявами про видачу свідоцтва, повинен здійснити заходи щодо видачі свідоцтва про право на спадщину в частках на майнові права відповідно до чинного законодавства та мотивів викладених у рішенні суду.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання права власності на Монографію в порядку спадкування заявлено не було, в той час як позовні вимоги стосувались визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання авторського права на монографію, та відповідно судом були задоволені частково, з огляду на що, сторони не позбавлені права звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після ухвалення судом рішення у справі.

Таким чином, враховуючи, що постанова Одеського апеляційного суду від 23.02.2023 року, є зрозумілою, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 23.02.2023 року по справі № 522/20812/19 за позовом в частині майнових прав ОСОБА_2 до ОСОБА_1 на твір Монографію «Архитектура. Хроноєволюция архитекрутных форм, конструкций и материалов» слід відмовити.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 271 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе