Справа № 489/1275/23
Номер провадження 2-з/489/76/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком

встановив

На розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (позивач) до ОСОБА_2 (відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком.

Заявником подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надати можливість ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши ОСОБА_1 можливість спілкуватися з дитиною в присутності батька кожного понеділка, середи та п`ятниці місяця з 09:00 год. до 14:00 год.; другої та четвертої суботи і неділі місяця з 09:00 год. до 14:00 год. за попередньою домовленістю між батьками, з правом зміни графіка та порядку спілкування за взаємною згодою батьків, враховуючи бажання та інтереси дитини з дотриманням правил безпеки та алгоритму дій під час оголошення повітряної тривоги. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 не виходить на зв`язок ні з ОСОБА_1 , ні з представниками Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, не відповідає на телефонні дзвінки, не відчиняє двері, не дає змоги брати участь у вихованні малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим систематично ігноруючи рішення виконавчого комітету №595 від 26.07.2023. В разі незабезпечення позову ОСОБА_1 надалі не зможе бачити свою малолітню дитину, що вплине на психічний та психологічний розвиток сина.

Дослідивши докази у заяві, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №595 від 26.07.2023 "Про участь ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 " вирішено визначити участь ОСОБА_1 у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши ОСОБА_1 можливість спілкуватися з дитиною в присутності батька кожного понеділка, середи та п`ятниці місяця з 09:00 год. до 14:00 год.; другої та четвертої суботи і неділі місяця з 09:00 год. до 14:00 год. за попередньою домовленістю між батьками, з правом зміни графіка та порядку спілкування за взаємною згодою батьків, враховуючи бажання та інтереси дитини з дотриманням правил безпеки та алгоритму дій під час оголошення повітряної тривоги.

З копії відповіді начальника ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Р. Бурлакова від 03.10.2023 вбачається, що заяву ОСОБА_1 зареєстровано у ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області, ЄО №10010 від 09.08.2023 про вжиття заходів до ОСОБА_2 , який не дає можливості спілкуватися з дитиною, чим порушує рішення Миколаївської міської ради №595 від 26.07.2023. В ході розгляду матеріалу опитано ОСОБА_2 , який повідомив, що про рішення Миколаївської міської ради належним чином не був ознайомлений. На підставі викладеного, та взявши до уваги те, що відсутній факт вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, а також керуючись вимогами Закону України "Про звернення громадян" та "Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України", затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, перевірку за повідомленням припинено.

Згідно з копією талону-повідомлення єдиного обліку №15919 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію 13.12.2023 у ОСОБА_1 прийнято заяву та пояснення за фактом конфлікту з ОСОБА_2 стосовно спільної дитини з якою він не дає бачитися ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України вбачається, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини зазначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до приписів ст.ст. 141, 153 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.ч. 1- 3 ст.157 СК України).

Враховуючи справедливу рівновагу між інтересами дитини та інтересами батьків, суд приходить до висновку, що усунення матері від спілкування з сином призведе до неминучих наслідків, таких як втрата контакту між дитиною та матір`ю.

За результатами вивчення матеріалів заяви, суд вважає достатніми і обґрунтованими доводи заявника про те, що відсутність стабільних контактів матері із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту з матір`ю, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.05.2021 у справі № 761/25101/20.

Не може бути застосований судом захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним позовним вимогам. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.09.2021 у справі № 754/16432/20 та в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.08.2020 у справі № 466/2317/20.

Суд вважає, що захід забезпечення позову, який просить застосувати заявник (зобов`язати ОСОБА_2 надати можливість ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), не є тотожним позовним вимогам (про визначення місця проживання дитини).

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 надати можливість ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавши ОСОБА_1 (матері дитини) можливість спілкуватися з дитиною в присутності ОСОБА_2 (батька дитини) кожного понеділка, середи та п`ятниці місяця з 09:00 год. до 14:00 год.; другої та четвертої суботи і неділі місяця з 09:00 год. до 14:00 год. за попередньою домовленістю між батьками, з правом зміни графіка та порядку спілкування за взаємною згодою батьків, враховуючи бажання та інтереси дитини з дотриманням правил безпеки та алгоритму дій під час оголошення повітряної тривоги, до дня набрання рішенням у справі законної сили.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Копію ухвали направити для виконання Інгульському відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Інформація про учасників справи:

Заявник (позивач, стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа 1: Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, , адреса: 54003, м. Миколаїв, просп. Богоявленський, буд. 1.

Третя особа 2: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, може подати до суду мотивовану заяву про їх скасування, яка розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 (один) рік.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (підписання). Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її складення (підписання), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 19.12.2023.

Суддя В. В. Кокорєв