Справа № 331/1926/22
Провадження № 2-п/331/25/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.,

при секретарі: Байрамовій Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2022 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2022 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування дитини з батьком.

Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 .

Встановити наступні способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина:

- встановити цілодобове проживання батька ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 кожен тиждень: з 17.00 четверга до 17.00 неділі або з 08.00 понеділка до 17.00 четверга на вибір і за погодженням сторін;

- встановити спільний цілодобовий відпочинок батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_5 без участі ОСОБА_1 на території України тривалістю не менше ніж по 7 діб поспіль не рідше 3 разів на рік.

Щодо причин неявки у судове засідання та неподання відзиву.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який потім неодноразово безперервно продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 р., №259/2022 від 18.04.2022 р., № 341/2022 від 17.05.2022 р. № 573/2022 від 12.08.2022р. № 757/2022 від 07.11.2022р., №29/2023 від 06.02.2023 р.

Згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 з наступними змінами, територіальна громада м. Запоріжжя, як і більшість громад на території Запорізької області, була такою, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Згідно відкритих даних, розміщених ОСОБА_6 (https://uk.wikipedia.org): за даними Національної поліції України, з 24 лютого 2022 по 24 лютого 2023 року по місту Запоріжжя завдано понад 400 ракетних ударів. Унаслідок обстрілів в Запорізькій області загинуло 344 людини, у тому числі 21 дитина, поранення отримали 939 осіб, 63 з них - діти.

Відповідач ОСОБА_1 на початку повномасштабного вторгнення росії в Україну виїхала з дитиною на Західну Україну. Потім за пропозицією позивача вона приїхала у м. Київ, але позивач фактично вигнав її з квартири, в яку запрошував, разом з дитиною та не заперечував проти їх виїзду за кордон.

02.07.2022 р. відповідач покинула Україну з сином та в`їхала до Польщі. Це підтверджується штампом у закордонному паспорті відповідача.

Позивач сам відправляв ОСОБА_1 з сином за кордон, сам купував квитки на потяг. Тобто, позивач знав про відсутність відповідачів у м. Запоріжжі за адресою реєстрації, але нічого не повідомив про це суд.

У матеріалах справи (а.с. 92) є додаток до Висновку про потреби сім`ї - Загальна інформація про членів сім`ї Черненко, складена станом на 25.10.2022р. В ній зазначено, що громадська дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_7 перебувають за кордоном.

Потім з Польщі відповідач з сином переїхала до Німеччини, де залишається до сьогоднішнього часу.

Рада ЄС на засіданні в Брюсселі 4 березня 2022 року, проголосувала за застосування Директиви від 20 липня 2001 року № 2001/55/ЕС про мінімальні стандарти надання тимчасового захисту у разі масового напливу переміщених осіб та про заходи, що сприяють збалансованості зусиль між державами-членами щодо прийому таких осіб та несення їх наслідків.

Тимчасовий захист триватиме щонайменше до березня 2024 року.

Отже, відповідач була відсутня у м. Запоріжжі та в Україні на час відкриття провадження у справі №331/1926/22 судом (відкрито 01.08.2022р.), під час розгляду справи та під час ухвалення заочного рішення.

Позивачем подано 02.09.2022р. уточнену позовну заяву, вимоги якої відрізняються від первісного позову. Фактично вимоги збільшуються.

Частиною 3 ст. 280 ЦПК України встановлено, що у разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

Уточнена позовна заява отримана відповідачем не була. На аркуші справи 64 міститься поштовий конверт (відправник Жовтневий районний суд м. Запоріжжя) на ім`я ОСОБА_1 з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання.

В умовах воєнного стану необхідно було керуватися рекомендаціями роботи судів які були оприлюднені 02.03.2022р. Радою судців України.

Так в рекомендаціях, серед іншого, зазначалося: «п. 5. По можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження;

Виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Зосередитись виключно на проведенні невідкладних судових розглядів (взяття під варту, продовження строків тримання під вартою)».

Позивач знав про виїзд відповідача за межі України, повинен був інформувати про це і розгляд справи мав бути відкладений за таких обставин.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 285 ЦПК України в заяві про перегляд заочного рішення зазначається посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Доказами, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 285 ЦПК України є копії документів та відеозаписи, фотографії, а також показання свідків: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_1 ), які можуть бути викликані в суд.

В позовній заяві (уточненій) ОСОБА_2 зазначає, що після припинення спільного проживання з відповідачем син - ОСОБА_3 став проживати з ним по 3, 4, 5 діб поспіль за адресою: АДРЕСА_4 .

Але таке твердження не відповідає дійсності. З описаного випливає, що ОСОБА_3 нібито мешкав більшу частину часу з батьком, ніж з матір`ю.

Але насправді було навпаки. ОСОБА_3 зареєстрований та проживав з матір`ю за адресою: АДРЕСА_5 і іноді був у батька.

ОСОБА_1 піклується про розвиток дитини, водила сина до розвиваючих центрів, Лев відвідував заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №55 комбінованого типу Калиновий цвіт ЗМР, займалася з сином самостійно. Відповідач приділяла та приділяє достатньо часу спілкуванню з дитиною та його розвитку. У неї чудові стосунки з сином та тісний емоційний зв`язок.

Позивач зі свого боку самостійно не міг приділяти багато часу сину. Для зручності позивач часто ставив сину мультфільми, щоб той його не відволікав і можна було займатися своїми справами. При цьому позивач ставив і жахливі мультфільми, що негативно вплинуло на дитину. Так після перегляду мульфільму Сиреноголовий у дитини з`явилося почуття страху, він став боятися залишатися на одинці та самостійно ходити до туалету.

Є звукозапис розмови ОСОБА_1 з позивачем, в якій останній підтверджує, що Лев дивиться такий мультфільм (а це ціла серія таких мультфільмів), але каже, що нічого страшного, там тільки стріляють в персонажа і його перебиває навпіл, а так він схожий на чучело.

Позивач навіть не осознає повною мірою вплив жахливих мультиків на психику маленької дитини. У розмові він тільки зазначає, що більше ставити такі не буде.

Психологи Інституту сучасного дитинства стверджують, що не всі мультфільми корисні і містять важливі для дитини переживання і образи. Багато сучасних мультики, що транслюються по телевізору, можуть погано вплинути на розвиток дитини, сформувати у нього схильність до агресії, до залежностей і навіть є випадки, шли мультики призводять до психічних розладів. Тому дуже важливо не допускати безконтрольного перегляду дітьми І анімаційної продукції. У ранньому віці до трьох років не можна саджати дитину перед телевізором: в цьому віці у дітей ще не сформовані основні функції руку. Він не вміє одночасно тримати предмети, рухатися, дивитися і чути. Тому при включенні телевізора вони ] завантажуються в перегляд мультиків і не відволікаються на сторонні шуми, не рухаються.

У подальшому у таких дітей з`являються проблеми з рухом, з промовою, із зором і з зайвою вагою. Розвиток дітей може сильно загальмуватися.

Дітям старше трьох років краще дозволяти дивитися мультфільми вибірково і строго визначивши час.

Позивач просив встановити цілодобове проживання батька ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 за графіком, який сукупності складає майже половину часу на рік.

Але є висновок від 17.03.2023 р. районної адміністрації, як органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по іншій справі. У зазначеному висновку районна адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, як органу опіки та піклування, дійшла висновку про недоцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_12 разом з батьком, ОСОБА_2 .

До того ж, запропоновані позивачем способи участі батька у вихованні сина не враховують інтереси самої дитини та матері дитини. Запропонований позивачем графік взагалі не враховує, що відповідач з сином на сьогоднішній день перебувають за кордоном України.

Крім того у дитини є свій графік життя, який складається об`єктивно. Повна загальна середня освіта є обов`язковою, що закріплено у ст. 53 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. Дитина повинна відвідувати дитячий дошкільний заклад, потім школу. В зазначених закладах є графік занять, графік канікул. Вони повинні враховуватися при визначенні способів участі батька у вихованні сина.

Згідно довідки від 13.03.2023р. №02, Лев відвідував заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №55 комбінованого типу Калиновий цвіт ЗМР з 06.09.2019р. до військової агресії.

При цьому дитину до закладу приводила і забирала мати ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 тільки інколи забирав дитину.

Позивач зазначає, що повністю здатен забезпечувати сина і робив це та наводить на підтвердження цього наступні аргументи та докази:

- зроблено ремонт та обладнано дитячу кімнату за адресою: АДРЕСА_4 ;

- офіційно працевлаштований, стабільно отримує заробітну плату та має автомобіль Нonda CR-V;

- має квартиру в АДРЕСА_6 ;

- добровільно оплачував аліменти.

Стосовно ремонту у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , ця квартира не належить позивачу. Документи на підтвердження права власності не надано.

Стосовно отримання заробітної плати: довідку про доходи відповідача від ПрАТ «Хлібрембудмонтаж» не надано.

Надані позивачем копії квитанцій не свідчать про якісь надмірні витрати: декілька разів на стрижку (60 грн. та 120 грн.), до центру розвитку (70 грн.), на навчання (650грн.), на медичні аналізи (211 грн.), оплата за харчування (582 грн. та 355 грн.)

В свою чергу відповідач також має у власності квартиру, яку вона купила за власні кошти, що підтверджується договором купівлі-продажу від 30.04.2013р., також має автомобіль, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідач працює керівником ПП Віктрія стронг з 16.09.2010р.

Відповідач також забезпечує сина всім необхідним та несе обов`язкові витрати, наприклад, оплачувала харчування сина у дошкільному дитячому закладі № 55. Це підтверджується квитанціями від 18.09.2021р. на суму 881,79 грн. та від 14.12.2021р. на суму 530,62 грн.

У Лева за адресою проживання з матір`ю ОСОБА_1 також є власна кімната облаштована меблями, є все необхідне для навчання.

Представник відповідачки адвокат Мідяний Є.О. отримав копію заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2022 року та ознайомився з матеріалами справи тільки 16.06.2023 р., про що свідчить його заява про ознайомлення та дата засвідчення копії заочного рішення суду - 16.06.2023 р.

За ч. 3, ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Отже, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у цій справі - до 06 липня 2023 р. включно.

Посилаючись на вищенаведені обставини, представник відповідачки ОСОБА_1 просить суд :

1. Поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28 листопада 2022р. у справі №331/1926/22.

2. Скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28 листопада 2022р. у справі №331/1926/22 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Мідяний Є.О. в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд скасувати заочне рішення по справі.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Леліков С.О. в судовому засіданні проти заяви про скасування заочного рішення заперечував, вважав її необґрунтованою. Надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що ОСОБА_1 була повідомлена про час та місце судового розгляду справи, їй була вручена копія позовної заяви, зокрема вказане підтверджується довідкою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2023 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з помітками «Антоненко 1926/22 ухв. про відкр на 02.09.22». ОСОБА_1 , отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі № 331/1926/22 від 01.08.2022 року, суду не подала відзив, не подала докази та не повідомила про причини не вчасного подання доказів. Заявником не надано доказів на підтвердження перетину кордону України за період, тобто інформація яка може міститися в базі даних Прикордонної служби України. Стосовно копії паспорту та штампу з датою 02.07.2022, то з даного штампу не є очевидним, що ОСОБА_1 з того часу перебуває за кордоном разом з дитиною. Крім цього, зазначені факти не заважали ОСОБА_1 отримати ухвалу про відкриття провадження 01.08.2022 року. Заявниця в якості доказів, разом з заявою про перегляд заочного рішення подала копії документів, відеозаписи та фотографії. Також нею було заявлено допит свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Разом з тим предметом позову та питаннями, які вирішував суд під час розгляду справи були:

- зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином Черненко Львом.

- встановлення способів участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_14 , а саме: встановити цілодобове проживання батька разом з сином кожен тиждень: з 17.00 четверга до 17.00 неділі або з 08.00 понеділка до 17.00 четверга на вибір і за погодженням сторін; встановити спільний цілодобовий відпочинок батька з сином без участі матері: на території України тривалістю не менше ніж по 7 діб поспіль не рідше 3 разів на рік, за кордонами України тривалістю не менше ніж по 14 діб поспіль не рідше 3 разів на рік.

В частині 3 статті 157 СК України зазначено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Тобто, в частині, зобов`язання не перешкоджати позивача керувався положеннями ст. 159 СК України, яка передбачає судове вирішення питання усунення перешкод у спілкуванні та одночасно з цим передбачає визначення способів участі батьків у вихованні дитини.

Способи, участі батька у вихованні дитини у даній справі базуються саме на рівності прав та обов`язків батьків.

Очевидно, що ОСОБА_1 , оспорює цей принцип разом з оскарженням заочного рішення.

Наведені аргументи щодо мультфільмів, її роздуми щодо негативного їх впливу на дитину не є доказами негативного впливу на виховання дитини, відсутності необхідних у щодо її розвитку та становлення її особистості.

Доводи заявниці про майновий стан, про забезпечення ОСОБА_2 та особисті не стосуються предмету позову зовсім.

Згадування висновку від 17.03.2023 року районної адміністрації про неможливість проживання ОСОБА_14 з ОСОБА_2 не заслуговує на увагу, адже не пов`язаний з предметом позову заочне рішення по якому переглядається.

Серед документів, які додані до заяви про перегляд заочного рішення жоден не стосується реального життя дитини, його графіку навчання на тепер, його теперішнього місцезнаходження тощо.

Тобто, як сама заява про перегляд заочного рішення так і додані документи не оспорюють визначені судом способи участі батька у вихованні дитини, а отже вони не є істотними для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя направляв рекомендованим листом судове повідомлення відповідачу ОСОБА_1 на 02.09.2022 року. Це судове повідомлення направлялись на поштову адресу, яка зазначена у позовній заяві - АДРЕСА_5 При направленні зазначеного рекомендованого листа Жовтневий районний суд м. Запоріжжя користувався послугами підприємства поштового зв`язку Публічне акціонерне товариство «Укрпошта».

Матеріали цивільної справи свідчать про те, що ухвалу про відкриття провадження від 01.08.2022 р. отримав ОСОБА_15 «за довіреністю».

Судові повістки про виклик відповідачки до суду на 30.09.2022 р., 17.11.2022 р., повернулись з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

28.11.2022 р. виклик відповідачки ОСОБА_1 здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

З наведеного слід, що ОСОБА_1 судову повістку про виклик до суду на вказані дати не отримувала та, відповідно, участі у розгляді справи не приймала, процесуальні права не реалізовувала.

Згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно із вимогою частини 8 ст.128 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

З вказаного слід, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустила 02.09.2022 р., 30.09.2022 р., 17.11.2022 р., 28.11.2022 р. судові засідання у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.

Згідно з ч. 1 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заявниця ОСОБА_1 зазначає, що вона не з`явилась у судові засідання та не подала відзиву на позовну заяву з поважних причин, бо не отримувала судової кореспонденції, а докази, на які спирається відповідачка, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ОСОБА_1 наполягає на тому, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживав з матір`ю за адресою: АДРЕСА_5 і іноді був у батька. Саме вона, а не позивач ОСОБА_2 піклується про розвиток дитини, водила сина до розвиваючих центрів, Лев відвідував заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №55 комбінованого типу Калиновий цвіт ЗМР, займалася з сином самостійно. Тобто, вона приділяла та приділяє достатньо часу спілкуванню з дитиною та його розвитку. У неї чудові стосунки з сином та тісний емоційний зв`язок. При розгляді іншої цивільної справи, суд отримав висновок від 17.03.2023 р. районної адміністрації, як органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по іншій справі. У зазначеному висновку районна адміністрації Запорізької міської ради по Олександрійському району, як органу опіки та піклування, дійшла висновку про недоцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_12 разом з батьком, ОСОБА_2 .

Із змісту ч. 1 ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як на думку суду, заява про перегляд заочного рішення суду є обґрунтованою та містить заперечення, які слід ретельним чином дослідити в судовому засіданні, що в свою чергу, може суттєво вплинути на прийняте судом рішення. Крім того, дійсно, відповідачка ОСОБА_1 не отримувала судові повістки на 02.09.2022 р., 30.09.2022 р., 17.11.2022 р.,28.11.2022 р. та не була присутньою в судовому засіданні і не мала можливості приймати участь у змагальному процесі.

На підставі викладеного, суд вбачає підстави для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав докази, на які він посилається та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як слід з матеріалів справи, представник відповідачки адвокат Мідяний Є.О. отримав копію заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 2022 року та ознайомився з матеріалами справи тільки 16.06.2023р., про що свідчить його заява про ознайомлення та дата засвідчення копії заочного рішення суду - 16.06.2023р.

За ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Отже, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у цій справі - до 06 липня 2023р. включно, тоді як заява про перегляд заочного рішення суду, згідно з штампом вхідної кореспонденції була, подана 26.06.2023 року.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28 листопада 2022р. у справі №331/1926/22.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2023 року, задовольнити.

Скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28 листопада 2022 р. у справі №331/1926/22 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Призначити розгляд цієї справи у підготовче судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 13.02.2024 року о 09 годині 30 хвилин.

Встановити відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, в якому викладаються заперечення проти позову.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання ( надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копію такого відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Роз`яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники процесу можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб адресою сторінки на офіційному веб порталі судової влади України: http://court. gov.ua/fair/sud0808.

Копію ухвали надіслати сторонам для відома та виконання.

У підготовче судове засідання викликати сторони по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано суддею 20.12.2023 року.

Суддя: М.В.Антоненко