Провадження № 22-ц/812/937/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2023 року м. Миколаїв

справа № 487/2271/22

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законним представником якого є ОСОБА_5 , про встановлення факту батьківства, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Родіоновою Вікторією Євгенівною, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 07 липня 2023 року під головуванням судді Цуркана Р.С., повний текст судового рішення складений 17 липня 2023 року,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування заяви зазначала, що у квітні 2016 року вона познайомилась з ОСОБА_6 , з яким у подальшому почали зустрічатися та проживати разом з серпня 2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_7 . Запис про батька вказаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Вказувала, що в період її вагітності та після народження сина батько дитини - ОСОБА_8 - проживав з нею і сином по АДРЕСА_1 , визнавав ОСОБА_7 своїм сином, матеріально їх забезпечував, тобто фактично вони перебували у шлюбних відносинах. Зазначає, що встановлення факту батьківства ОСОБА_6 , який помер під час проходження служби у Збройних Силах України, їй необхідно для встановлення походження дитини від біологічного батька.

Посилаючись на викладене ОСОБА_1 просила встановити факт батьківства померлого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його малолітньої дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2023 року залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб: малолітнього сина померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , законним представником якого є його мати - ОСОБА_5 , а також брата померлого - ОСОБА_3 .

У суді першої інстанції ОСОБА_3 пояснив, що вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_5 до суду першої інстанції не з`являлась, письмових заперечень проти заяви ОСОБА_1 не надавала. З матеріалів справи вбачається, що про судовий розгляд вона була повідомлена в порядку ч. 3 ст. 130 ЦПК України (т. 1 а.с. 118, 179).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що надані заявником докази у сукупності не є достатніми для доведення факту батьківства померлого щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , висновок судово-генетичної експертизи на доведення такого факту суду не надано.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Родіонова В.Є. посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким заяву задовольнити.

Вважає, що висновок суду про недостатність доказів для доведення факту батьківства є таким, що не ґрунтується на нормах діючого законодавства та порушує законні права та інтереси дитини. Так, суд не врахував покази свідків, у тому числі й наданих родичем померлого його братом по матері, що свідчить про однобічність, необґрунтованість та упередженість судового рішення. Матеріали справи містять клопотання заявника про призначення судово-генетичної експертизи та клопотання про витребування біологічних зразків померлого для її проведення, але експертизу не проведено не з вини ОСОБА_1 , а через відсутність біологічного матеріалу для проведення такої експертизи, оскільки померлий загинув в м. Маріуполі, захищаючи країну. Звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України», «Бендерський проти України», «Олюджіч проти Хорватії», «Мала проти України», «Богатова проти України», «Дюлоранс проти Франції», «Донадзе проти Грузії», «Ван де Гурк проти Нідерландів», «Краска проти Швейцарії», «Де Куббер проти Бельгії», «Кастілло Альгар проти Іспанії», «Хамідов проти Росії», «Brualla Gomez de La Torre v. Spain», «Дж.К та інші проти Швеції».

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 31 липня 2023 року було відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 07 серпня 2023 року - призначено справу до розгляду в апеляційній інстанції на 04 вересня 2023 року.

В судовому засіданні 04 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Родіонова В.Є. підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги. Також заявила клопотання про витребування копії висновку №1035 судово-медичної експертизи за фактом смерті особи, впізнаної як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведеної Боярським відділенням Комунального закладу Київської обласної ради "Київське обласне бюро судово-медичної експертизи" в період з 02.07.2022 по 04.08.2022р., так як вважає, що такий висновок може допомогти експерту у проведенні молекулярно-генетичної експертизи у зв`язку із відсутністю інших біологічних матеріалів померлого.

ОСОБА_3 вважав апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, також підтримав клопотання представника ОСОБА_1 про витребування висновку експертизи.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року задоволено клопотання адвоката Родіонової В.Є. про витребування копії висновку судово-медичної експертизи.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року задоволено клопотання адвоката Родіонової В.Є. про витребування у Слідчого Управління Головного управління національної поліції в Київській області копії висновку судової молекулярно-генетичної експертизи (ДНК-ідентифікації) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведеної під час досудового розслідування ЄРДР 0000184 від 29.06.2022 р.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року задоволено клопотання адвоката Родіонової В.Є. про призначення посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої було поставлено питання: чи є померлий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

30 листопада 2023 року на адресу Миколаївського апеляційного суду від експертної установи надійшла цивільна справа № 487/2271/22 разом з Висновком експерта № СЕ-19/115-23/14038-БД від 27 листопада 2023 року, у зв`язку із чим ухвалою від 01 грудня 2023 року провадження у справі було поновлено та призначено справу до розгляду на 18 грудня 2023 року.

В судове засідання 18 грудня 2023 року учасники справи не з`явились Від представника ОСОБА_10 - адвоката Родіонової В.Є. надійшла заява, у якій вона повідомляє, що апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, про що свідчить реєстр підтверджень про отримання документів з «Електронного суду» (т. 2 а.с. 92). ОСОБА_3 також належним чином повідомлений про розгляд справи: шляхом направлення повістки за адресою місця проживання, що була вказана ним при наданні пояснень у суді першої інстанції (а.с. 90, 94). Апеляційним судом вживалися заходи щодо належного повідомлення законного представника малолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_5 - через оголошення на веб-порталі судової влади України (з огляду на те, що направлені за адресою місця її реєстрації судові повістки про призначені судові засідання на 04 вересня 2023 року та на 18 вересня 2023 року були повернуті на адресу апеляційного суду без вручення адресату з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 1 а.с. 254-255, т. 2 а.с. 15-16).

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_5 була отримана судова повістка про призначене апеляційним судом на 02 жовтня 2023 року судове засідання (т. 2 а.с. 43), отже вона була обізнана про вказане судове провадження.

У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити чи приймати участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

З огляду на вимоги ч. 7, 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення учасників справи належним, а їх неявку до суду такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15 серпня 2017 року Заводським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 15 серпня 2017 року складено актовий запис № 917, його батьками зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 12) .

У відповіді Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за №79/23.23-24 від 26.08.2022 р. зазначено, що актовий запис про народження ОСОБА_2 , 2017 р.н., складений згідно ч.1 ст. 135 СК України, відомості про батька вказано за заявою матері (т. 1 а.с. 69).

Також Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначено, що актового запису про шлюб ОСОБА_1 за даними Державного реєстру не виявлено. За даними Державного реєстру виявлено актовий запис про шлюб на ОСОБА_6 , складений 08.11.2013 року Центральним відділом ДРАЦС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса), якій розірвано 02 жовтня 2015 року Корабельним райсудом м. Миколаєва. Від даного шлюбу є дитина ОСОБА_12 , 2014 року народження. Актовий запис про смерть ОСОБА_13 , 1990 р.н., складений Боярським відділом ДРАЦС у Фастівському районі Київської області Центрального МУМЮ (м. Київ) 05 липня 2022 року.

Викладене також підтверджується відповіддю Центрального відділу ДРАЦС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) від 18.11.2022 р. № 115/23.26.-21 про зберігання в архіву актових записів про одруження та про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 84), копіями актових записів про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1 а.с. 96) та про смерть ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 105).

З матеріалів спадкової справи № 47/2022 щодо майна померлого ОСОБА_8 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся тільки ОСОБА_3 , який є рідним братом померлого по матері (спільна біологічна мати) (т. 1 а.с. 122-160).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що надані заявником докази у сукупності не є достатніми для доведення факту батьківства померлого щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , висновок судово-генетичної експертизи на доведення такого факту суду не надано.

Проте, колегія суддів не може погодитися з даним висновком, з огляду на нижчевикладене.

Так, визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішення суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений, зокрема, матір`ю дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Тобто підставою для визнання батьківства є відомості, що засвідчують саме походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зауважив, що "на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Проте суд першої інстанції не звернув увагу на зазначене вище, не сприяв повному та всебічному розгляду справи, не встановив усіх фактичних обставин справи, при судовому розгляду справи так і не було здійснено судово-генетичну експертизу, без проведення якої неможливо достовірно встановити факт походження дитини.

Приписами пунктів 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України встановлений обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснювати у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій та сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_1 було одночасно заявлено клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи. Проте в порушення викладених вимог процесуального закону суд першої інстанції не вирішив клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, без проведення якої неможливо встановити факт походження дитини.

З таких обставин ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Родіонової В.Є. - про призначення посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої було поставлено питання: чи є померлий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Призначаючи вказану експертизу апеляційний суд врахував, що з матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Київській області в Боярському відділенні Комунального закладу Київської обласної ради "Київське обласне бюро судово-медичної експертизи" була виконана судово-медична експертиза трупу, впізнаного як ОСОБА_8 (матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР 0000184 від 29.06.2022 року) та був відібраний біологічний матеріал для проведення експертизи ДНК-ідентифікації, який був переданий Слідчому управлінню ГУНП в Київській області для подальшого призначення відповідної експертизи. 07 лютого 2023 року на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Київській області Трикіша Є.М. у кримінальному провадженні за №0000184 Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України була проведена судова молекулярно-генетична експертиза та складено висновок експерта №СЕ-19-22/21172-БД, де встановлено генетичні ознаки фрагмента кістки трупа № 1035 (об`єкт №1.8) та встановлено генетичні ознаки Y-хромосоми фрагмента кістки трупа № 1035 (об`єкт №1.8 Y) (т. 1 а.с. 166, т. 2 а.с. 12-13, 31-34).

Як вбачається з висновку експерта Миколаївського науково - дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України № СЕ-19/115-23/14038-БД від 27 листопада 2023 року для проведення призначеної ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи, у відділі біологічних досліджень та обліку Миколаївського науково - дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України 13 листопада 2023 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був здійснений відбір зразків букального епітелію.

За висновком вказаної експертизи особа, генетичні ознаки якої встановлено з фрагменту кістки трупу № 1035 (об`єкт 1.8 у висновку експерта ДНДЕКЦ від 07.02.2023 року № СЕ-19-22/21172-БД), який згідно матеріалам справи належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2.1) Ймовірність даної події складає 99, 99999998%. (т. 2 а.с.68-81).

Вказаний експертний висновок є достатньо обґрунтованим, не суперечить іншим матеріалам справи, а тому не викликає сумнівів у його правильності.

При цьому апеляційний суд також враховує й інші докази, які підтверджують факт батьківства, в їх сукупності.

Так, в суді першої інстанції ОСОБА_3 брат померлого по матері підтвердив, що ОСОБА_8 познайомився з ОСОБА_1 у 2015 році, а з 2016 року проживав разом з нею по АДРЕСА_1 . У них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З пологового будинку забирав дитину ОСОБА_8 . Останній вважав дитину своєю, піклувався про неї, виховував та матеріально утримував.

Аналогічні пояснення надав ОСОБА_3 і в суді апеляційної інстанції в судовому засіданні 04 вересня 2023 року.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_15 пояснила, що її донька ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 . У 2016 році вони проживали по вул Адміральській у м. Миколаєві, а з весни 2017 року - по АДРЕСА_1 . У них народилася дитина ОСОБА_16 , разом з ОСОБА_8 вони забирали ОСОБА_1 з дитиною із пологового будинку. ОСОБА_8 приймав участь у вихованні дитини, забезпечував дитину.

Аналогічні за змістом пояснення надала і допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_17 подруга ОСОБА_1 .

Крім того заявницею були надані фотографії, на яких зображені ОСОБА_8 разом із дитиною ОСОБА_18 , у тому числі коли він забирає новонароджену дитину разом із ОСОБА_1 із пологового будинку.

З огляду на викладене, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності та приймаючи до уваги, що на момент народження ОСОБА_2 його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, відомості про батька зазначені відповідно до статті 135 СК України за вказівкою матері, апеляційний суд вважає доведеним, що померлий у квітні 2022 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку народила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За такого наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 щодо встановлення батьківства та внесення відповідних змін до актового запису щодо народження дитини.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Родіоновою Вікторією Євгенівною, задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства померлого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку народила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зобов`язати Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 917 від 15.08.2017 року про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В Коломієць

Судді Т.В. Серебрякова

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 19 грудня 2023 року