Справа № 128/3146/22
Провадження № 22-ц/801/2470/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 рокуСправа № 128/3146/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №128/3146/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»» про заміну стягувача у виконавчому листі у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Стягайла Олександра Павловича на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2023 року, яка постановлена суддею Бондаренко О.І. в Вінницькому районному суді Вінницької області, повний текст судового рішення складено 18 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

В серпні 2023 року ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернулося до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №128/3146/22 за позовною заявою АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05 липня 2023 року Вінницький районний суд Вінницької області ухвалив рішення про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/322904/82/710085 від 06 листопада 2019 року станом на 18 жовтня 2022 року, в загальному розмірі 91 755,04 грн, яка складається з: 75816 грн заборгованості за дозволеним овердрафтом та 15939,04 грн заборгованості за недозволеним овердрафтом.

13 квітня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал»» було укладено Договір факторингу № 114/2-58, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів.

Відповідно до умов Договору факторингу № 114/2-58 від 13 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал»» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є АТ «Райффайзен Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/322904/82/710085.

Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» просило замінити стягувача з АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» у правовідносинах за виконавчим листом №128/3146/22 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №010/322904/82/710085.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2023 року заяву задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05 липня 2023 року в цивільній справі № 128/3146/22 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, замінивши стягувача АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»».

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Стягайло О.П. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановлену з порушенням норм процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, заявником не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Просив ухвалу суду від 18 жовтня 2023 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»».

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції замінивши сторону виконавчого провадження не звернув уваги, що відсутнє відкрите виконавче провадження, а тому є неможливою заміна відповідної сторони виконавчого провадження її правонаступником. Також, суд першої інстанції не надав апелянту права на участь в судовому процесі чим грубо порушив право передбачене ЦПК. Крім того, є неналежними та недостовірними докази надані суду про перехід права вимоги за кредитним договором №010/322904/82/710085.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»» просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до наступного висновку.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Як встановлено судом, 05 липня 2023 року Вінницький районний суд Вінницької області ухвалив рішення про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/322904/82/710085 від 06 листопада 2019 року, станом на 18 жовтня 2022 року, в загальному розмірі 91755,04 грн, яка складається з: 75 816 грн заборгованості за дозволеним овердрафтом та 15 939,04 грн заборгованості за недозволеним овердрафтом.

13 квітня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал»» було укладено Договір факторингу № 114/2-58, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів.

Відповідно до умов Договору факторингу № 114/2-58 від 13 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал»» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є АТ «Райффайзен Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/322904/82/710085.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 61-37цс20) зазначено, що для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідним є встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Зважаючи на встановлений факт наявності невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 91755,04 грн, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» набуло усіх прав кредитора за зобов`язанням боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №010/322904/82/710085.

Як встановлено судом, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05 липня 2023 року,не виконане. Виконавчий лист у справі 128/3146/22 не видавався, виконавче провадження не відкривалося, на момент звернення ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» із цією заявою строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив.

З огляду на наведене, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги адвоката Стягайла О.П. про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки виконавче провадження не відкривалось.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, що відбувається виключно за рішенням суду, незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у статті 129-1 Конститції України, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, рішення «Валерій Фуклєв проти України», заява 6318/03).

Апеляційний суд зауважує, що наявність лише факту правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» на виконання судового рішення, оскільки лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, головною метою якого є своєчасне та реальне виконання судового рішення.

Таким чином, відсутність виконавчого листа не є перешкодою для реалізації прав сторони, яких вона набула в матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012 (провадження № 61-5419св21).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції повно встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам та дійшов правильного висновку про наявність у ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» матеріального правонаступництва у спірних правовідносинах, однак неправильно застосував положення статті 442 ЦПК України, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про заміну стягувача у виконавчому провадженні, замість заміни стягувача у виконавчому документі, оскаржувана ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2023 року підлягають зміні, шляхом зазначення про заміну стягувача АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» у виконавчому листі у справі № 128/3146/22.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження відступлення права вимоги є безпідставними, оскільки договір про відступлення права вимоги від 13 квітня 2023 року не оспорювався і є чинним.

Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (див. постанову Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15).

Доводи апелянта в скарзі про неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявні докази повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду заяви, однак конверти були повернуті до суду першої інстанції у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.150 151, 176 177).

Отже, суд першої інстанції вимоги процесуального закону дотримав, вживав заходів щодо повідомлення боржника про розгляд заяви.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про заміну стягувача АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»» у виконавчому провадженні, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом зазначення про заміну стягувача АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» у виконавчому листі у справі № 128/3146/22, що також узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №452/481/21.

З огляду на викладене та вимоги ст. 376 ЦПК України, ухвала місцевого суду, як така, що постановлена на не повно з`ясованих обставинах справи з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням процесуальних норм, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 447 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стягайла Олександра Павловича задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2023 року змінити.

Замінити стягувача - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»» у виконавчому листі справі №128/3146/22 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2023 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Міхасішин І.В.