У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Сенюти В.О.

за участю секретаря: Солонюк К.Г.

представника позивача: Козиренка С.П.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника позивача про призначення лінгвістичної експертизи та судової експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів в цивільній справі за позовом Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва із позовом до відповідача ОСОБА_1 про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації.

На підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 27.02.2023 вказана цивільна справа передана до Деснянського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26.07.2023 вищевказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

На виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 26.07.2023 подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04.09.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

На адресу Деснянського районного суду міста Києва від представника позивача надійшли клопотання про призначення експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів та лінгвістичну експертизу.

Клопотання про призначення експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів мотивовано необхідністю з`ясування обставин справи, які мають значення для вирішення справи, необхідні спеціальні знання у сфері встановлення цифрових та аналогових приладів з метою встановлення технічних параметрів та стану об`єкта, визначення функціонального призначення, а саме проведення експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів.

Клопотання про призначення лінгвістичної експертизи мотивовано необхідністю з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері встановлення семантичних (смислових) особливостей усної мови автора виступів і висловлювань, наведених у позовній заяві, а саме проведення лінгвістичної експертизи.

В підготовчому засіданні представник позивача подані клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення вказаних клопотань заперечував, вказав що для надання оцінки обставинам справи, пов`язаним з розмежуванням оціночних суджень та фактичних тверджень у змісті виступу під час прес - конференції на тему: «Проблема дисциплінарної практики Міністерства юстиції щодо приватних виконавців України» оприлюдненої на відеохостингу «YouTube» не вимагається спеціальних знань у галузі іншій, ніж право. Крім того, у разі призначення експертизи, висновок який буде складено за результатами проведення дослідження не може бути об`єктивним, оскільки експертна установа, яку пропонує позивач безпосередньо підпорядковується Міністерству юстиції України.

Вислухавши доводи сторін щодо клопотань представника позивача про призначення лінгвістичної експертизи та судової експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до прохальної частини клопотання представника позивача про призначення лінгвістичної експертизи, останній просить проведення експертизи доручити експерту Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» та на вирішення експертів поставити наступне питання: На вирішення експерту поставити наступні питання: чи є висловлювання ОСОБА_1 під час прес-конференції на тему «Проблема дисциплінарної практики Міністерства юстиції щодо приватних виконавців в Україні», оприлюдненої на відеохостингу «YouTube» ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14-00 за посилання: ІНФОРМАЦІЯ_1 на 27:54 хвилинах хронометражу, фактичним твердженням або оціночним судженням?

Згідно п. 2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена Наказом МЮ України від 08.10.1998 № 53/5 лінгвістична експертиза мовлення поділяється на авторознавчу експертизу писемного мовлення та семантико-текстуальну експертизу писемного та усного мовлення.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Вирішуючи питання щодо призначення по справі судової експертизи, суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 145 ЦПК України, призначення експертизи є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами, тоді як сторона відповідача заперечує щодо призначення експертизи.

Вислухавши доводи сторін щодо заявленого клопотання та зміст поставлених експерту питань, відповіді на які має намір отримати позивач, враховуючи їх суть та взаємозв`язок із обставинами справи, що мають значення для правильного вирішення спору, суд приходить до висновку, що зазначені докази не мають безпосереднього впливу на предмет доказування у справі.

Крім того, питання щодо розмежування оціночних суджень від фактичних тверджень належить до виключної компетенції суду та здійснюється на підставі аналізу ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», згідно з якими оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири), що виключає твердження позивача про те, що в наведеній категорії справ в обов`язковому порядку призначається судова лінгвістична експертиза.

Таким чином, суд приходить до висновку, що призначення у справі лінгвістичної експертизи не відповідає змісту п. 2.1 наведеної інструкції та призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду справи.

Щодо клопотання представника позивача про призначення судової експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів.

Відповідно до прохальної частини вказаного клопотання, представник позивача просить призначити судову експертизу телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів, проведення якої доручити експерту Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України. На вирішення експерту поставити питання згідно з посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1: Яке саме інформаційне наповнення містять ресурси/посилання? У разі технічної можливості, здійснити фіксацію вмісту зазначеного контенту, запис/відтворення даних на матеріальному носії у паперовому вигляді та зазначити повні відомості щодо ресурсу (реєстрант, реєстратор тощо). Якщо інформація видалена, то - коли і ким?

У відповідності з частиною 1 статті 103 ЦПК суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Аналіз приведених норм доводить висновку про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Вирішуючи питання щодо призначення по справі судової експертизи, суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 145 ЦПК України, призначення експертизи є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами, тоді як сторона відповідача заперечує щодо призначення експертизи.

Враховуючи перелік питань, поставлених представником позивача на вирішення експерту та зміст позовних вимог, суд приходить до висновку, що зазначені докази не мають безпосереднього впливу на предмет доказування у справі.

Крім того, наведені питання у клопотанні не відповідають завданням вказаного виду експертизи, враховуючи п. 156 Інструкції.

Наявність клопотання сторони про призначення експертизи у справі, за відсутності передбачених статтею 105 ЦПК України умов, необхідних для її призначення, не є безумовною підставою для призначення судом відповідної експертизи у справі.

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних клопотань представника позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 105, 106, 143, 145, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань представника позивача про призначення лінгвістичної експертизи та судової експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів в цивільній справі за позовом Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О.Сенюта