Провадження № 2/752/5485/23
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
14 листопада 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря Давиденко С.Р.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання підземної автостоянки, втрат від інфляційних процесів та 3% річних, -
В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» на підставі актів прийому-передачі від забудовника ТОВ «ТМО Ліко-Холдинг» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги, тощо. 09.11.2021 року ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» змінило найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування. 01.09.2008 року на підставі акта прийому - передачі житлового будинку ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийнято на обслуговування введений в експлуатацію у складі житлового будинку по АДРЕСА_1 підземну стоянку на 61 машиномісце загальною площею 3254,2 кв.м.
ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 в підземній автостоянці (паркінгу) блок В будинку АДРЕСА_1 .
03.08.2009 року між сторонами у справі укладено договір № 118 про участь у витратах на обслуговування підземної автостоянки і обслуговуючої території, відповідно до якого власник (відповідач) передає, а виконавець (позивач) приймає в обслуговування місце НОМЕР_1, що належить власнику на праві приватної власності.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 46).
У судовому засіданні сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник ТОВ «УК «Венеція» - Линевич І.Л. надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач відзив на позов до суду не подав.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд надходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги тощо на підставі актів прийому-передачі підземної автостоянки на обслуговування від забудовника ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг».
09.11.2021 року ТОВ «УК «Венеція» змінило найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування.
01.09.2009 року на підставі акту прийому-передачі житлового будинку від 01.12.2011 ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс», правонаступником якого є позивач, прийняло на обслуговування введений згідно акту «Про приймання в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта» № 881 від 26.06.2008 року підземну автостоянку по АДРЕСА_1 на 61 машиномісце, загальною площею 3254,2 кв.м. (а.с. 9).
Згідно з Рішенням Київської міської ради від 10 листопада 2022 року №5598/5639 АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1.
Для обслуговування підземної автостоянки, утримання її у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів), TOB «Ліко-Житлосервіс» уклало відповідні договори з підрядними організаціям щодо постачання електроенергії, забезпечення цілодобової охорони та організації контрольно-пропускного посту, технічного обслуговування та ремонту системи протипожежної безпеки (а.с. 13-30).
Відповідач ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
03.08.2009 року між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ОСОБА_1 укладено договір про участь у витратах на обслуговування підземної автостоянки і обслуговуючої території, відповідно до предмету якого власник передає, а виконавець приймає в обслуговування місце НОМЕР_1 на підземній автостоянці, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить власникові на праві приватної власності. За умовами п. 1.2 виконавець забезпечує обслуговування стоянки і прилеглої території, зберігання ТЗ власника на стоянці, а власник оплачує послуги виконавця з обслуговування стоянки і бере участь у витратах її утримання (а.с. 10).
Згідно з договором виконавець ТОВ «Ліко-Житлосервіс» зобов`язується: забезпечити умови обслуговування стоянки, що дозволяють власникові здійснювати зберігання транспортного засобу; забезпечити охорону стоянки, пропускний і внутрішній режим; виконувати комплекс робіт з утримання стоянки і прилеглої території в належному технічному і санітарному стані; виконувати поточний і капітальний ремонт стоянки; своєчасно укладати договори з постачальниками енергії, води, комунальними службами і вчасно здійснювати оплату надаваних ними послуг тощо (п. 2.1.).
Власник зобов`язується зокрема вчасно оплачувати виконавцеві свою частку у витратах з утримання і обслуговування стоянки на умовах цього Договору (п. 2.2.)
З огляду на зазначене, правовідносини між власником машиномісця в паркінгу ( ОСОБА_1 ) з приводу надання послуг на його утримання і обслуговування та особою, яка надає такі послуги (ТОВ «УК «Венеція»), виникають на підставі укладеного між ними Договору.
Відповідно до розрахунку вартості відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки включено наступні показники: технічний огляд, обслуговування ел. мереж (заміна ел. ламп), перевірка та випробування пожежних гідрантів, вартістю 11,55 грн. (включено: ЗП електромонтера, вартістю 5,02 грн.; лампи люмінесцентні, вартістю 6,53 грн.); комплексне прибирання паркінгів, вартістю 21,39 грн. (включено: ЗП прибиральника - 19,04 грн.; матеріали та миючі засоби - 2,35 грн.); обслуговування системи протипожежної безпеки, вартістю 20,74 грн.; контроль доступу, вартістю 422,62 грн.; електроенергія, холодна вода, вартістю 39,08 грн.; стаціонарний телефон, ТО системи відеонагляду, вартістю 3,40 грн.; обслуговування «тривожної кнопки», вартістю 1,84 грн. Всього по витратам 520,62 грн.; накладні витрати (заробітна плата бухгалтера, інженера, обслуговування оргтехніки, бумага, програмне забезпечення) 53,16 грн.; ПДВ 20% - 114,76 грн. Прийнятний тариф - 688 грн. (а.с. 12).
Позивач зазначає, що з моменту укладення зазначеного договору, відповідач користувався послугами, проте, в порушення договірних зобов`язань не оплачував їх в повному обсязі.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем безперебійно надавались послуги, та доказів щодо звернення відповідача у встановленому порядку з претензіями щодо надання неякісних послуг з утримання підземної автостоянки, матеріали справи не містять.
Формування суми заборгованості відповідача з помісячною розшифровкою нарахованих до сплати сум надведено у Довідці № 41 від 30.04.2023 (а.с. 7).
Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно- правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданий позивачем і не спростований відповідачем, і задовольняє позовні вимоги в цій частині.
Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач допустив прострочення виконання грошового зобовязання, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість по сплаті 3% річних у розмірі 153,38 грн, інфляційних втрат у розмірі 471,82 грн за період з червня 2020 року по січень 2022 року, що підтверджено розрахунком (а.с. 8).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2684грн.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 256, 258, 261, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 274, 280, 354 ЦПК України, суд, -
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання підземної автостоянки, втрат від інфляційних процесів та 3% річних, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк