Справа № 643/887/23
Провадження № 2-о/643/38/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участі секретаря судових засідань Риндіч О.Б. , оозглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що , він звернувся до УПФ України в Московському районі м.Харкова для оформлення пенсії .При перевірці документів співробітником пенсійного фонду були встановлені помилки у трудовій книжці та військовому квитку щодо написання по батькові заявника ,що не дає йому можливості нарахування та оформлення пенсії.

Заявник зазначає, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до паспорту громадянина України , довідки про присвоєння реєстраційного номеру обліково картки платників податків від 03.02.2000 року записаний як ОСОБА_1 , у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 виданого 04.09.1963 року заявник записаний російською мовою як « ОСОБА_1 ».

У трудовій книжці серії НОМЕР_2 , виданою Харківською контрольно семіною лабораторією 01.10.1983 року , військовому квитку НОМЕР_3 , виданого командиром військової частини пп НОМЕР_4 від 25.10.1982 року допущено помилку у написані по батькові заявника , де замість « ОСОБА_2 » записано « ОСОБА_3 ».

В зв"язку з розбіжностями в написані по батькові в паспорті , трудовій книжці НОМЕР_2 та військовому квитку НОМЕР_3 виникла необхідність встановлення факту належності заявнику трудової книжки НОМЕР_2 та військового квитка НОМЕР_3 , заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просить встановити факт належності йому трудової книжки та військового квитка. Встановлення цього факту має для ОСОБА_1 юридичне значення.

В судове засідання заявник не з"явився, подавши заяву про підтримання заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, справу просить розглядати без його участі.

Представник заінтересованої особи на розгляд справи не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 04.09.1963 року заявник записаний російською мовою як « ОСОБА_1 ».

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 , виданої Харківською контрольно семіною лабораторією 01.10.1983 року , військовому квитку НОМЕР_3 , виданого командиром військової частини НОМЕР_5 від 25.10.1982 року вказано по батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (російською мовою ) « ОСОБА_3 ».

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_6 , виданого 28.07.2020 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, необхідно заявнику для перерахунку пенсії.

Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів по справі, враховуючи письмові докази на підтвердження обставин справи, відсутність заперечень проти задоволення заяви зі сторони заінтересованої особи, відсутність відомостей щодо можливого порушення прав інших осіб, беручи до уваги, те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявника, породжує для нього юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на отримання пенсії, іншої можливості встановити цей факт заявник немає, то суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, яка підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 315, 319, 293, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 документа- трудової книжки серія НОМЕР_2 , виданої 01.10.1983 року на ім`я ОСОБА_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 документа- військового квитка НОМЕР_3 , виданого 25.10.1982 року на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Майстренко О.М.