Справа № 308/561/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 31.07.1999 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом першої групи А з дитинства, безтерміново потребує стороннього догляду, обмежений в самообслуговуванні, здатності до самостійного пересування, спілкування, контролювання своєї поведінки. Позивач зазначає, що близько п`яти років тому, після народження їхнього сина інваліда, їхнє з відповідачем життя стало нестерпним, відповідач почав систематично проявляти стосовно неї та їхнього сина безпідставну агресію, проявляти ненависть. З цього приводу відповідача неодноразово притягували до відповідальності за вчинення сімейного насилля щодо неї та відносно відповідача виносився обмежувальний припис щодо захисту дитини ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що між нею та відповідачем припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини та на момент пред`явлення позову вони проживають окремо в інших кімнатах їхнього спільного будинку близько чотирьох років. Спільне господарство не ведуть, життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги немає, між ними постійно протягом вже декількох років відбуваються конфлікти та сварки.

Позивач зазначає, що ніяких почуттів між нею та відповідачем уже немає, відновлення хоча б дружелюбних відносин між нею та відповідачем є неможливим. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам, на примирення позивач не згідна. А тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та без участі позивача, у якій зазначила, що позовні вимоги позивач повністю підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява відповідача згідно якої він просить провести розгляд справи без його участі, зазначаючи, що позов визнає та просить шлюб між ним та позивачкою розірвати.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, позов підлягає до задоволення наступних підстав.

Як встановлено по справі, 31.07.1999 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим повторно Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Сюртівської сільської ради Ужгородського району 01.10.1999 року та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відповідно.

Як встановлено згідно пояснень позивача зазначених у позовній заяві, та не спростовано відповідачем, між сторонами існують неприязні відносини внаслідок постійних конфліктів та сварок між ними, сторони проживають окремо, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть.

Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що фактично їхня з відповідачем сім`я припинила існування, сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, а тому збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим.

Відповідач позов визнав.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 24, 112 СК України, ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274, 279, 352-353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 31 липня 1999 року у виконавчому комітеті Сюртянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 4, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук