Справа № 697/1556/23
Провадження № 2/697/487/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20 грудня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря Десятник О.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів цивільну справу за позовом адвоката Хорошун Оксани Володимирівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Хорошун О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 24.11.2017 у Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №207. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після початку повномасштабного вторгнення росії на територію України, позивач разом з чоловіком прийняла рішення виїхати з їх спільною дитиною та дочкою відповідача від першого шлюбу за межі України, а саме до США, де проживає останній рік з дітьми. Протягом останнього року сімейне життя між сторонами припинилося, як фактичне фізичне проживання у зв`язку з віддаленістю країн проживання подружжя, так і фактичне спілкування поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Позивач продовжує проживати в США та на даний час не має на меті повертатися з дітьми до України, вважає, що подальше спільне сімейне проживання між нею та відповідачем не можливе, як не можливе і збереження сім`ї. Просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, визначити місце проживання їх спільної з відповідачем дочки з позивачем. Судові витрати по справі покласти на відповідача.

Представник позивача адвокат Хорошун О.В. у судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.38,39).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.02.2018 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 24.11.2017 у Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №207. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.04.2018 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам, тому позов у цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У позовній заяві представником позивача вказано про те, що після припинення спільного проживання їх спільна донька залишилася проживати з позивачем, тому просила залишити місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачем.

При вирішенні питання про залишення проживання дитини з матір`ю одночасно із вимогою про розірвання шлюбу суд враховує, що згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Порядок визначення місця проживання дітей врегульований положеннями ст.29 ЦК України та ст.160,161 СК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Водночас у постанові від 15 січня 2020 року в справі № 200/952/18 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

В постанові від 22 грудня 2021 року в справі № 339/143/20 Верховний Суд вказував, що зазначення у резолютивній частині рішення суду про залишення проживання дитини з кимось із батьків не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання.

Суд зазначає, що у цій справі не вирішується питання про визначення місця проживання спільної дочки сторін. Наразі установлено, що на момент розгляду справи спір між батьками щодо місця проживання дитини відсутній, доказів протилежного матеріали справи не містять. Після фактичного припинення шлюбних відносин сторін їх спільна донька залишилася проживати разом з матір`ю, а тому суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю одночасно з вимогою про розірвання шлюбу відповідно до заявлених вимог.

Відповідно д ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом понесено судові витрати зі сплати судового збору на суму 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією від 24.07.2023 (а.с.1), а тому у відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача необхідно стягнути на користь дані витрати.

Керуючись ст. ст. 259, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Хорошун Оксани Володимирівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.11.2017 у Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №207 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити набуте у шлюбі прізвище « ОСОБА_5 ».

Місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Л . О . Колісник