Справа №442/3452/23
Провадження №2-о/442/144/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Барабаш І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу №442/3452/23 за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 та Дрогобицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник звернувся із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, має юридичне значення, просить встановити факт, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом, у зв`язку з відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд за бабусею ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду.

В обгрунтування заяви зазначено, що його бабця ОСОБА_2 є особою котра потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до Висновку спеціаліста № 504 від 01.05.2023 заявник може надавати такий догляд. Зазначає, що будь-яких інших осіб котрі б могли здійснювати догляд за ОСОБА_2 окрім нього немає.

Ухвалою від 24.05.2023 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи на 22.06.2023.

08.06.2023 від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії Акту № 6 від 02.06.2023 та копію закордонного паспорта ОСОБА_1 .

15.06.2023 від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копію Довідки ОСББ „Тріо-16 №7 від 02.06.2023.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Від заявника надійшла заява про слухання справи у його відсутності та задоволення заяви про встановлення факту.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Від представника Дрогобицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки також надійшла заява про те, що жодної заінтересованості в розгляді даної справи вони не мають, просять розглядати справу за відсутності їх представника .

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходити до наступного висновку.

За правилами ст. 293 ЦПК України - окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення.

За приписами ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно частини 1 статті 78 ЦК України, дієздатна фізична особа, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, має право обрати собі помічника. Помічником може бути дієздатна фізична особа. За заявою особи, яка потребує допомоги, ім`я її помічника реєструється органом опіки та піклування, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку.

Статтею 1 Закону України «Про соціальні послуги» визначено, що чинниками, які можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Згідно ст. 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IVвід 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини третьої ст. 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності.

Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках).

Відповідно до ч. 6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органу, потребують паліативної допомоги.

ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) - клініко-консультативна комісія, колегіальний орган, який створюється на базі державних лікувально-профілактичних установ або при регіональних органах охорони здоров`я.

Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи, за якою здійснюється догляд або яка здійснює догляд, до районної держадміністрації або виконавчого органу ради із заявою про здійснення такого догляду.

Питання надання соціальної послуги - догляду на непрофесійній основі, - регулюється Законом України "Про соціальні послуги", Постановою КМУ від 23 вересня 2020 року № 859 "Деякі питання призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі". Цей Порядок встановлює в тому числі і механізм призначення та виплати компенсації за догляд, який призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі фізична особа, що надає соціальні послуги), послуги особам з числа членів своєї сім`ї, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю І групи; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму неспроможні самостійно пересуватися і самообслуговуватися.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 (а/с 3-8).

Згідно Висновку № 485 від 28.04.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду (а/с11).

Згідно Висновку лікаря-спеціаліста № 504 від 01.05.2023 ОСОБА_1 здоровий та може надавати соціальні послуги (а/с 12).

Із записів Будинкової книги та Акту, складеного 02.06.2023 ОСББ „ТРІО-16 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 (а/с 17,18, 26).

Факт постійного догляду ОСОБА_1 за хворою ОСОБА_2 підтверджується Довідкою № 7, виданою 02.06.2023 ОСББ „ТРІО-16 (а/с 29).

З матеріалів справи також вбачається, що у ОСОБА_2 ще є дочки: ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 »), ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 »), ОСОБА_6 , які постійно проживають за кордоном.

Так, мати заявника ОСОБА_3 постійно проживає в Республіці Італія, що підтверджуються посвідкою про постійне місце проживання (а/с13).

ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») також постійно проживає у республіці Італія, що підтверджується посвідкою на постійне місце проживання (а/с 14).

ОСОБА_6 16.05.2023 виїхала на постійне місце проживання у республіку Іспанія, що підтверджується копією закордонного паспорта з відміткою про перетин державного кордону та копією квитка на літак (а/с 15, 16).

Наявність інших близьких родичів ОСОБА_2 , які б могли здійснювати за нею догляд судом не встановлено.

За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявнику для підтвердження відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за його бабцею, яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду. При таких обставинах суд вважає, що задоволення заяви про встановлення юридичного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 315, 317 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом, у зв`язку з відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, за бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує постійного стороннього догляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нагірна О.Б.