ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Ровеньківського відділу державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Онуфрієнко Олени Станіславовни на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2023 року у справі за поданням начальника Ровеньківського відділу державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Онуфрієнко О.С., поданого у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №407/909/13-ц, виданого 13.11.2013 року Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області, в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, стягувач: ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023 року Ровеньківський відділ державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до суду із поданням у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №407/909/13-ц, виданого 13.11.2013 року Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області, в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, стягувач: ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Подання мотивовано тим, що у Ровеньківському ВДВС у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, перебуває виконавче провадження №42772520 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області від 13.11.2013 року у справі №407/909/13-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у сумі 2111738 грн. 69 коп.

Ухвалою Старобільського районного суду від 26.04.2021 року у справі №431/2013/21 замінено сторону стягувана: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», як вибулу сторону на його правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», .

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.06.2021 № 2294/5 «Про реорганізацію деяких відділів державної виконавчої служби Луганської області» утворено Ровеньківський відділ державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом злиття Ровеньківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Антрацитівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Новоутворений Ровеньківський відділ державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є правонаступником зазначених відділів.

На адресу Відділу надійшов адвокатський запит Кириченко Ольги Миколаївни, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» від 02 жовтня 2023 року, в якому вона інформує, що 06.07.2023 року за вих. № 0706/3/Б ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направлено заяву до Відділу стосовно направлення до суду подання щодо вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , яке не зареєстровано за ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Згідно з інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 (дочка боржника) набула право власності на вищевказане нерухоме майно на підставі договору дарування від 29.05.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. та зареєстровано в системі за № 1372. Разом із тим, за позовом ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» цей договір рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року у справі № 761/40114/21 визнано недійсним. Реєстрація права власності ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно не відновлена в установленому законом порядку, а остання не виконує судове рішення добровільно.

Враховуючи зазначене, державний виконавець просить суд звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , яка не зареєстрована в установленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), для виконання ОСОБА_1 зобов`язань за виконавчим листом, виданим Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області від 13.11.2013 у справі N° 407/909/13-ц.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2023 року в задоволенні подання начальника Ровеньківського відділу державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Онуфрієнко О.С., про звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, стягувач: ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник: ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, начальник Ровеньківського відділу державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Онуфрієнко Олена Станіславовна звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступні обставини.

Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах подання відсутні будь-які докази, що підтверджують наявність у власності боржника зазначеної квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно з ч.1, п.1 ч. 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частина друга статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з частинами 3, 4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 10 ст. 440 ЦПК України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Вирішуючи питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке за боржником не зареєстровано, колегія суддів звертає увагу на відсутність у справі будь-яких належних та допустимих на підтвердження вчинення приватним виконавцем всіх передбачених законом заходів щодо виконання судового рішення, і доказів того, що такі заходи виявилися безрезультатними.

Матеріали справи не містять відомостей про належне вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, постанов про арешт коштів боржника та викликів державного виконавця.

Застосування судом положень ч. 10 ст. 440 ЦПК України та ст. 50 Закону України Про виконавче провадження є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише в тому випадку, коли виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні подання.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні подання, оскільки об`єкт нерухомості належить саме боржнику та з врахуванням того, що державний виконавцем використані усі можливі засоби для належного виконання рішення, які не дали жодного результату, наявні усі підстави для звернення стягнення на вказане нерухоме майно, колегія не бере до уваги з вище наведених підстав.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2023 року про забезпечення позову залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу начальника Ровеньківського відділу державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Онуфрієнко Олени Станіславовни - залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: