Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/1774/23
Провадження № 2/644/626/23
11 грудня 2023 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 3-я особа у справі Моторне (транспортне) страхове бюро України, -
04.04.2023 року, представником позивача адвокатом Радченко О.В., подано до суду відповідну позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 187388, 48 гривень. Також, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1873,89 гривень, комісії банку в сумі 37,48 гривень, та витрати на експертне дослідження у розмірі 3624,38 гривень.
В обґрунтування позову посилалась на те, що 31.12.2022 року о 13.07 годині сталась ДТП зі участю відповідачки, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.03.2023 року відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Цивільно-правова відповідальність відповідачки в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована. Через необізнаність, у встановлений законом триденний строк позивачка не повідомила МТСБУ про дану транспортну пригоду. 22.02.2023 року було проведено експертне дослідження, яким встановлено вартість матеріального збитку, що становить 187388, 48 гривень, яку відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України просила стягнути з відповідачки на її користь.
Представником позивача, адвокатом Радченко О.В., подано до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, просили позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечували.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась неодноразово, шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації, шляхом надіслання смс-повісток, але причини неявки суду не повідомляла, відзиву на позовну заяву не подавала.
Представником позивача, адвокатом Радченко О.В., подано заперечення на пояснення, в якому зазначено, що із доводами викладеними в письмових поясненнях не погоджуються, оскільки вимоги заявлені лише до відповідачки, відповідальність якої застрахована не була, тому в даному випадку не застосовуються вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посилання 3-ї особи на спеціальні норми, які регулюють відносини між страховиком та потерпілою особою та прохання відмовити в задоволенні позову, суперечать вимогам ч.1, 3 ст. 386 ЦК України. За правилами ст.ст. 1187, 1192 ЦК України позивачка правомірно претендує на стягнення коштів з відповідачки, та саме за її вибором просить відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків визначений відповідно до реальної вартості втраченого майна за висновком експертизи. При цьому, вартість відновлювального ремонту експертом в дослідженні визначена 210644,42 грн, що перевищує ринкову вартість автомобіля, що складає 187388, 48 грн, тому, відповідно до п.8.2., розмір визначеного матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля, приймається в розмірі ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження. Оскільки пошкоджений автомобіль не може бути відновлено, розмір шкоди визначений ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Наведене представником 3-ї особи судове рішення, містить інформацію про отримання позивачем, крім заявлених позовних вимог до фізичної особи відповідача ще і страхового відшкодування. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 11.12.2023 року, суд, зі згоди сторони позивача, розглядає справу за відсутністю відповідачки, заочно.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до п.8 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до вимог ч.1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», врегульовані відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Статтею 30 даного Закону врегульовано питання визначення розміру шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст.32.1. даного Закону визначено, що страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. А відповідно до ст. 33.1.3,, 33.1.4., у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Позивачка у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власницею транспортного засобу AUDI A4, загальний легковий, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
31.12.2022 року о 13.07. годині ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , про проспекту Героїв Харкова, в м. Харкові, і біля будинку №301-А, при повороті ліворуч на сигнал світлофору, який дозволяв рух, порушила вимоги п.10.1., 16.6. ПДР України, а саме не надала перевагу в русі транспортному засобу AUDI A4, державний номерний знак НОМЕР_1 , що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, пошкодивши транспортні засоби та завдавши матеріальних збитків.
Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.03.2023 року ОСОБА_2 була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень. Постанова набрала законної сили 27.03.2023 року.
Тобто, в даному випадку між сторонами виникли деліктні правовідносини щодо відшкодування шкоди, провина відповідачки встановлена відповідним судовим рішенням, цивільна-правова відповідальність відповідачки не була застрахована, даних про звернення її у встановленому законом порядку до МТСБУ в ході розгляду справи не встановлено.
Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
22.02.2023 року за заявою позивачки від 09.01.2023 року, експертом Національного наукового центру «Інститут судовий експертиз ім.. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса» Єфременков В.В., проведено дослідження питання про визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження при ДТП, що мало місце 31.12.2022 року автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до складеного висновку №1617 від 22.02.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, визначається ринковою вартістю КТЗ станом на момент ДТП 31.12.2022 року, та становить 187388,48 грн. Вартість проведеного дослідження склала 3624,38 гривень, оплату проведено відповідно до акту №1617, рахунку фактури та платіжної інструкції від 13.01.2023 року.
Суд не погоджується із доводами представника 3-ї особи щодо невірного визначення розміру відшкодування, оскільки в даному випадку, правовідносини, які виникли між сторонами, позивачем та відповідачем не врегульовані вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки цивільно-правова відповідальність відповідачки застрахована не була, позивачка посилалась на те, що вона не звернулась до МТСБУ із заявою про настання страхового випадку, про відшкодування завданої шкоди, через необізнаність, також, даних про звернення відповідачки із відповідними заявами, надані пояснення представника 3-ї особи не містять. Тому, між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, що врегульовано вимогами ст.ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України, які не містять порядку визначення розміру відшкодування, з урахуванням вимог ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розмір завданої шкоди доведений відповідним висновком, відповідачка відзиву на позовну заяву не подавала, клопотань про призначення експертиз, витребування доказів з її боку на адресу суду не надходило.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1873,89 гривень та комісії банку при сплаті судового збору, відповідно до квитанції від 30.03.2023 року. Також, як вбачається з досліджених матеріалів справи позивачкою було сплачено вартість проведеного експертного дослідження в сумі 3624,38 гривень, яка також підлягає стягненню в відповідачки.
Враховуючі, що суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, вимоги 3-ї особи щодо стягнення з позивачки витрат, які планує понести МТСБУ у зв`язку із розглядом справи у розмірі 1000 гривень, не підлягають задоволенню, окрім того, відшкодуванню підлягають фактично понесені підтверджені витрати.
керуючись ст.ст. 979, 999, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 42, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 187388 (сто вісімдесят сім тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 48 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1873 гривні 89 копійок, комісії банку 37 гривень 48 копійок, витрати на експертне дослідження в розмірі 3624 гривні 38 копійок, а всього 3822 (три тисячі вісімсот двадцять дві) гривні 74 копійки.
Повний текст рішення виготовлений та проголошений 19.12.2023 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції. У зв`язку із оголошенням вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 .
Представник позивача ОСОБА_3 , адвокат, на підставі ордеру, свідоцтва, адреса здійснення адвокатської діяльності вулиця Володимирська, будинок 10, літ. «И», оф. 11, м. Київ, Бюро «Оксани Радченко».
Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, зареєстрована АДРЕСА_2 .
3-я особа Моторне (транспортне) страхове бюро України, що розташовано м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8,
Головуючий: суддя О.В. Бугера