Постанова

Іменем України

22 червня 2023 року

м. Київ

справа № 752/26153/19

провадження № 61-329св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Некляєв Юрій Геннадійович, на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва, у складі судді

Мазура Ю. Ю., від 23 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Левенця Б. Б., від 06 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідачів заборгованість за договором про надання послуг адвоката № 06/02-18 від 06 лютого 2018 року на загальну суму 78 685 доларів США з урахуванням розміру часток кожного з відповідачів в успадкованому майні та в межах вартості цього майна.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 06 лютого 2018 року між нею та ОСОБА_8 було укладено договір про надання послуг адвоката № 06/02-18. Загальна сума виконаних адвокатом робіт згідно з вказаним договором становить 78 685 доларів США. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, а зобов`язання за вказаним договором не виконанні ні спадкодавцем, ні його правонаступниками.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого

2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

14 лютого 2022 року представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Бибка Т. Я. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій посилаючись на те, що у задоволенні позову відмовлено, просила стягнути із ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 151 888,10 грн.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва

від 23 лютого 2022 року заяву представника ОСОБА_4 - адвоката Бибки Т. Я. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 50 000 грн.

Суд першої інстанції, врахувавши, що сума заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 151 888,10 грн значно перевищує попередньо заявлену суму у відзиві на позов у розмірі 50 000 грн, складність справи, обсяг наданих адвокатами послуг, дійшов висновку про зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат ОСОБА_4 на правову допомогу.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року змінено, зменшено стягнуту із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму витрат на професійну правничу допомогу з 50 000 грн до 20 000 грн.

Змінюючи додаткове рішення суду, колегія суддів вважала витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн співмірними зі складністю справи, наданим адвокатами обсягом послуг у суді першої інстанції, та такими, що відповідають критеріям реальності та розумності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - адвокат Некляєв Ю. Г. просить додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року змінити в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення судових витрат, задовольнивши ці вимоги в повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

05 січня 2023 року представник ОСОБА_4 - адвокат Некляєв Ю. Г. подав касаційну скаргу на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у цивільній справі № 752/26153/19.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

У березні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує те, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі

№ 755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20, від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19,

від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 01 грудня 2021 року у справі № 641/7612/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Вважає, що суди безпідставно відмовили у стягненні судових витрат, розмір яких підтверджено належними доказами, наданими у визначеному

ЦПК України порядку.

Наголошує, що ОСОБА_1 не зверталась до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на правову допомогу, а оскаржуючи додаткове рішення суду в апеляційній скарзі не зазначала про неспівмірність цих витрат.

Стверджує, що витрачений адвокатом час на підготовку до судового засідання, дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, очікування та безпосередня участь у судовому засіданні є складовою професійної правничої допомоги та підлягає відшкодуванню.

Також вказує, що у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції заявник очікує ще понести судові витрати на правничу допомогу у розмірі 30 217,50 грн.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість та законність оскаржуваних судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Вказує, що до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу не було долучено копії квитанції про сплату послуг, копії актів приймання-передачі таких послуг. Також не долучено відповідних доказів і до касаційної скарги.

Зазначає, що у звіті про надані юридичні послуги заявником не доведено обсяг виконаних адвокатом робіт і час, витрачений на їх виконання.

Вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді касаційної інстанції є завищеним та неспівмірним із обсягом та складністю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Фактичні обставини справи

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Бибка Т. Я. вказала, що попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи (витрати на правову допомогу), становить 50 000 грн, остаточна сума витрат ОСОБА_4 буде визначена після вирішення спору по суті та ухвалення судового рішення.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого

2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

14 лютого 2022 року представником ОСОБА_4 - адвокатом Бибкою Т. Я. було подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 151 888,10 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником ОСОБА_4 надано копії: договору про надання правової допомоги від 18 січня 2019 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЮФ «АСТЕРС» (далі - АО «ЮФ «АСТЕРС») та ОСОБА_10 ; довідки АО «ЮФ «АСТЕРС» щодо ставок адвокатів

від 14 лютого 2022 року; звіт про надані юридичні послуги; рахунок № 02.22-115.3082 від 08 лютого 2022 року на суму 151 888,10 грн.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 18 січня 2019 року, укладеного між АО «ЮФ «АСТЕРС» та ОСОБА_10 , фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, а також надати клієнтові інші види юридичних послуг та правової (правничої) допомоги щодо нього та/або будь-яких вказаних ним осіб відповідно до його завдань та на умовах договору, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Пунктами 6.1.-6.2. договору передбачено, що клієнт оплачуватиме послуги адвокатського об`єднання, а також відшкодовуватиме витрати адвокатського об`єднання в порядку передбаченому договором.

Якщо інше письмово не визначено відповідним завданням, розмір грошового гонорару адвокатського об`єднання за послуги визначається, виходячи з фактичної кількості часу, витраченого фахівцями адвокатського об`єднання, та їх погодинних ставок.

Відповідно до пункту 6.7. договору клієнт сплачує належні суми винагороди згідно виставленого адвокатським об`єднанням кінцевого рахунку.

Згідно зі звітом про надані юридичні послуги та понесені витрати від 08 лютого 2022 АО «ЮФ «АСТЕРС» на виконання умов договору про надання правової допомоги від 18 січня 2019 року № б/н у період з 14 вересня 2021 року по 07 лютого 2022 року було надано, а ОСОБА_10 прийнято юридичні послуги, а саме:

- від юриста Бибки Т. Я. (ставка 130 євро/година):

14 вересня 2021 року - підготовка заяви про ознайомлення із матеріалами справи № 752/26153/19 - 0,50 год;

16 вересня 2021 року - підготовка заяви про направлення кореспонденції представнику відповідача (Тетяни Маджгаард) - 0,50 год;

22 вересня 2021 року - проїздка до суду, ознайомлення із матеріалами справи, повернення на робоче місце - 2 год;

29 вересня 2021 року - підготовка відзиву на позов. Юридичний аналіз та імплементація у відзив практики Верховного Суду щодо особливостей стягнення заборгованості за надання юридичних послуг - 4 год;

04 жовтня 2021 року - поїздка до суду, реєстрація в канцелярії відзиву на позов - 1,40 год;

05 жовтня 2021 року - поїздка до суду, участь у судовому засіданні, повернення на робоче місце - 1.50 год;

10 жовтня 2021 року - поїздка до суду, участь у судовому засіданні, повернення на робоче місце - 2,30 год;

04 лютого 2022 року - підготовка письмових (додаткових) пояснень по справі - 2 год;

07 лютого 2022 року - поїздка до суду, участь у судовому засіданні, повернення на робоче місце - 3 год, а всього 2 184 євро.

- від юриста Некляєва Ю. Г. (ставка 250 євро/година):

27 вересня 2021 року - юридичний аналіз позовної заяви та додатків, вичитування, коригування та доповнення проекту відзиву на позов - 2 год;

10 жовтня 2021 року - поїздка до суду, участь у судовому засіданні, повернення на робоче місце - 2,30 год;

07 лютого 2022 року - поїздка до суду, участь у судовому засіданні, повернення на робоче місце - 3 год, а всього 1 725 євро.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У пункті 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_4 - адвокат Бибка Т. Я. зазначила, що попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи (витрати на правову допомогу) становить 50 000 грн, остаточна сума витрат ОСОБА_4 буде визначена після вирішення спору по суті та ухвалення судового рішення.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого

2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

14 лютого 2022 року представником ОСОБА_4 - адвокатом Бибкою Т. Я. було подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 151 888,10 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником ОСОБА_4 - адвокатом Бибкою Т. Я. надано копії: договору про надання правової допомоги

від 18 січня 2019 року, укладеного між АО «ЮФ «АСТЕРС» та ОСОБА_10 ; довідки АО «ЮФ «АСТЕРС» щодо ставок адвокатів від 14 лютого 2022 року; звіту про надані юридичні послуги; рахунку № 02.22-115.3082 від 08 лютого 2022 року на суму 151 888,10 грн.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У розглядуваній справі, беручи до уваги характер спірних правовідносин та обсяг наданих адвокатом послуг, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд не вбачає підстав для втручання у визначений апеляційним судом розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 .

Визначений апеляційним судом розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи.

Доводи заявника про те, що суди попередніх інстанцій, безпідставно зменшили розмір таких витрат за відсутності відповідного клопотання ОСОБА_1 колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

10 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із заявою про зміну поштової адреси, в якій просила надсилати їй всі процесуальні документи по справі на поштову адресу: 01001, м. Київ,

вул. М. Грушевського, 10, або електронною поштою.

Після 10 жовтня 2021 року представники ОСОБА_4 брали участь в судових засіданнях в суді першої інстанції, а отже не мали перешкод бути обізнаними про вказану заяву ОСОБА_1 .

Проте адресована ОСОБА_1 у лютому 2022 року заява про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої долучені докази на підтвердження розміру понесених витрат, була направлена представником ОСОБА_4 за іншою поштовою адресою, а саме: 01030, м. Київ,

вул. І. Франко, 42, оф. 2.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва

від 23 лютого 2022 року ухвалено за відсутності та без повідомлення ОСОБА_1 .

Очевидно, що обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, може бути виконаний, у разі, якщо особа про стягнення з якої заявлено відповідні витрати, обізнана (або вважається такою, що обізнана) із відповідною заявою іншої сторони та доказами наданими на підтвердження цих витрат.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 , оскаржуючи додаткове рішення суду першої інстанцій, в апеляційній скарзі не зазначала про неспівмірність заявлених ОСОБА_4 до відшкодування витрат на правничу допомогу, спростовані змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Посилання заявника на те, що витрачений адвокатом час на підготовку до судового засідання, на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, очікування та безпосередня участь у судовому засіданні є складовою професійної правничої допомоги та підлягає відшкодуванню,

не спростовують висновків апеляційного суду про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 20 000 грн, який є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20, від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19, від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19,

від 01 грудня 2021 року у справі № 641/7612/16-ц, на які заявник посилається в касаційній скарзі.

Оскаржувані судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки судів щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а додаткового рішення суду першої інстанцій, з врахуванням змін, внесених за результатами апеляційного перегляду, та постанови апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Некляєв Юрій Геннадійович, залишити без задоволення.

Додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва

від 23 лютого 2022 року, з врахуванням змін, внесених за результатами апеляційного перегляду, та постанову Київського апеляційного суду

від 06 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников