ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Суми

Справа №574/737/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/612/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коваленко Ірини Олександрівни,

представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» адвоката Пилипенка Сергія Валентиновича

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Коваленко Іриною Олександрівною,

на рішення Буринського районного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року у складі судді Гука Р.Т., ухваленого в м. Буринь Сумської області, повний текст якого виготовлено 21 лютого 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання іпотеки припиненою,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, свої уточнені вимоги (т.2, а.с. 216-219, 259-261) мотивував тим, що 19 вересня 2007 року між ним та ЗАТ «Тас-Інвестбанк» був укладений кредитний договір №984-Ф, за умовами якого він одержав кредит у розмірі 700 000,00 доларів США, із строком повернення кредиту, починаючи з жовтня 2008 року відповідно до графіку погашення кредиту (Додаток 1 до договору) з датою повного повернення до 18 вересня 2018 року. На забезпечення виконання зобов`язань позичальником, між ними укладено іпотечний договір №984-Ф/ІП-2 від 19 вересня 2007 року, згідно якого він передав банку в іпотеку земельна ділянка площею 0,1748 га, кадастровий номер: :00:016:0046, з цільовим призначенням - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, розташована за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " літера «A-3», загальною площею 1541,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому правонаступником ЗАТ «Тас-Інвестбанк» за кредитним договором виступило ЗАТ «Сведбанк Інвест», яке згодом реорганізовано шляхом приєднання до ПАТ «Сведбанк».

Починаючи з 28 листопада 2011 року він припинив повернення кредиту та сплату процентів, в зв`язку з чим 05 вересня 2011 року ПАТ «Сведбанк» направило йому письмову вимогу №6450 про дострокове повернення кредиту, яку він отримав 09 вересня 2011 року.

Тобто, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, банк змінив умови зобов`язання, а саме строк виконання зобов`язань за кредитним договором, зазначивши днем остаточного погашення всіх сум (кредиту, процентів, неустойок) десятий день з дати одержання відповідної вимоги, а саме 19 вересня 2011 року.

В подальшому за договором факторингу від 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило право грошової вимоги до своїх боржників ТОВ «ФК «Вектор Плюс», до якого перейшло право грошової вимоги і за укладеним з ним кредитним договором та за іпотечним договором.

Вважає, що так як трирічний строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості сплив 20 вересня 2014 року, іпотекодержатель фактично втратив можливість здійснити свої права за іпотечним договором №984-Ф/ІП-2 від 19 вересня 2007 року, а тому іпотека є такою, що припинилась.

Крім того, позивач вказує на те, що ТОВ «ФК «Вектор плюс», після відкриття провадження у справі скористалось своїм правом передбаченим ст.17 ЗУ «Про іпотеку» та 26 листопада 2015 року за договорами купівлі-продажу відчужило майно, яким було забезпечене основне зобов`язання, на користь ТОВ «Макфест». Перед відчуженням 26 листопада 2015 року іпотека на земельну ділянку та нежитлове приміщення була припинена приватним нотаріусом Кобелєвою А.М. за заявою іпотекодержателя ТОВ «ФК «Вектор Плюс», а також були припинені обтяження на земельну ділянку та нежитлове приміщення.

Тобто, фактично іпотека припинилася добровільно за заявою ТОВ «ФК «Вектор плюс», а поновлення іпотеки не передбачено ні ЗУ «Про іпотеку», ні іншими нормативно-правовими актами.

Просив суд ухвалити рішення, яким:

визнати такою, що припинена, іпотеку, предметом якої є земельна ділянка, площею 0,1748 га, кадастровий номер :00:016:0046, з цільовим призначенням для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, та нежитлове приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » літера «A-3», загальною площею 1541,1 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №2322699 про іпотеку, зареєстровану 22 вересня 2007 року (дата внесення запису 31 серпня 2013 року);

вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №2322665 про обтяження, зареєстрований 19 вересня 2007 року (дата перенесення запису 31 серпня 2013 року);

вилучити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку (реєстровий номер обтяження 5709406), зареєстровану 29 листопада 2012 року приватним нотаріусом Мирошниченко Ю.Ю. на підставі договору про відступлення права за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року №6970;

вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис №2322665, тип обтяження заборона на нерухоме майно, зареєстровану 19 вересня 2007 року приватним нотаріусом Івановою С.М. на підстав іпотечного договору від 19 вересня 2007 року, заборона №5195.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року у задоволення позову ОСОБА_2 відмовлено.

Скасовано вжиті ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 02 червня 2017 року заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 0:00:016:0046 площею 0,1692 га та нежитлове приміщення площею 1541,1 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Коваленка І.О., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Свої доводи мотивував тим, що судом першої інстанції не в повній мірі були витребувані та досліджені всі докази, що мають значення для справи та передчасно зроблені висновки про те, що іпотека не припинилася. Зокрема, представником позивач було подане клопотання про витребування у відповідача доказів, проте у його задоволенні відмовлено, з тих підстав, що воно мало бути подане раніше, не звернувши увагу на те, що інформація зазначена у клопотанні інформація витребовувалася ухвалою суду у інших держателів, проте надана не була.

Посилаючись на правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 14 грудня 2022 року у справі 126/2200/20 стверджує, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» 06 листопада 2015 року скористалося своїм правом, передбаченим ст. 17 Закону України «Про іпотеку» добровільно припинивши іпотеку, однак в подальшому знову зареєструвало іпотеку.

У письмових поясненнях ТОВ «ФК «Вектор Плюс» вказує на безпідставність твердження позивача про те, що товариство відмовилося від іпотеки, адже підставою для подачі заяви про припинення запису про іпотеку стало звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Товариство відновило своє право іпотекодержателя, у зв`язку з визнанням недійсними договорів купівлі-продажу іпотечного майна. Звертає також увагу на те, що справа перебувала в провадженні суду з 2015 року, а з клопотанням про витребування доказів представник звернувся лише 15 лютого 2023 року, що вказує на те, що сторона позивача не користувалася своїми процесуальними правами добросовісно та належним чином. Просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 19 вересня 2007 року, між ОСОБА_1 та ЗАТ «Тас-Інвестбанк» укладений кредитний договір №984-Ф, за умовами якого позивач одержав кредит у розмірі 700000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних, з датою повного повернення згідно до графіка погашення 18 вересня 2018 року (т 2. а.с. 136-141). Цільове призначення кредиту - придбання земельної ділянки, загальною площею 0,1748 га, та нежитлового приміщення, загальною площею 1541,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На забезпечення виконання зобов`язань позичальником, між ОСОБА_1 та ЗАТ «Тас-Інвестбанк» 19 вересня 2007 року укладено іпотечний договір № 984-Ф/ІП-2, за яким позивачем передано в іпотеку банку земельну ділянку площею 0,1748 га, з кадастровим номером 0:00:016:0046 площею 0,1692 га та нежитлове приміщення площею 1541,1 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (т.1, а.с.10-16).

Пунктом 6.1 іпотечного договору передбачено, що іпотека за іпотечним договором діє до припинення Основного зобов`язання. Іпотека припиняється також на підставах, передбачених Законом України «Про іпотеку».

Встановлено, що правонаступником ЗАТ «Тас-Інвестбанк» за кредитним договором укладеним з позивачем стало ЗАТ «Сведбанк Інвест», яке згодом реорганізовано шляхом приєднання до ПАТ «Сведбанк».

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 28 серпня 2012 року у справі № 1802/783/2012 затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 28 серпня 2012 року про поділ спільного майна подружжя, згідно якої визнано за ОСОБА_3 право власності на: 2/3 частини нежитлового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 1541,1 кв.м., вартістю 1366001 грн. на АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19 вересня 2007 року за р.№5190 і зареєстрованого в ТОВ «Буринське БТІ» 17 жовтня2007 року в реєстровій книзі №3 за р.№321; 2/3 частини земельної ділянки, загальною площею 0,1748 га, кадастровий номер :00:016:0046, з цільовим призначенням: для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, вартістю 198510 грн., на АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19 вересня 2007 року за р.№5192. За ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину вищевказаного майна (т.1, а.с.28).

05.09.2011 року ПАТ «Сведбанк» направило ОСОБА_4 письмову вимогу №6450 про дострокове повернення кредиту у розмірі 475256,48 дол. США, процентів в розмірі 23922,33 дол. США та пені в розмірі 3521,18 грн. (т.1, а.с.17).

28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» за договором факторингу відступило право грошової вимоги до своїх боржників ТОВ « ФК «Вектор Плюс», до якого перейшло право грошової вимоги і до позивача (т.2 а.с. 129-135).

Також, 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до п.1.1., п 1.3 якого сторони домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року №15 укладеного між сторонами, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором. З моменту набуття чинності цим договором до нового іпотекодержателя переходять усі права і зобов`язання первісного іпотекодержателя як сторони, що іменується «Іпотекодержатель» у зобов`язаннях, які виникли на підставі іпотечних договорів, в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором (т.1, а.с.74-75).

29 листопада 2012 року, на підставі вищевказаного договору, приватним нотаріусом Мирошниченко О.Ю. було зареєстровано відступлення прав за іпотечним договором та внесено до Державного реєстру іпотек відомості про ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як іпотекодержателя земельної ділянки та нежитлового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (т.1, а.с. 105-112).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2018 року, яке набрало законної сили, у справі №553/3288/15-ц в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в зв`язку із спливом строку позовної давності (т.3, а.с.41-45, 52-79).

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року у цій справі, за клопотанням ОСОБА_1 були вжиті заходи забезпечення позову та заборонено ТОВ « ФК «Вектор Плюс» вчиняти будь-які дії щодо набуття права власності, відчуження або передачі іншим особам предмета іпотеки.

Однак, незважаючи на вжиті судом заходи забезпечення позову, відповідно до договорів купівлі-продажу, посвідчених 26 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було продано ТОВ «Макфест», належне позивачу іпотечне майно - земельну ділянку площею 0,1692 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер :00:016:0046, та нежитлове приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

26 листопада 2015 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернулось до приватного нотаріуса Кобелєвої А.М. з листом-повідомленням, в якому просило виключити іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки №984-Ф/ІП-2 від 19 вересня 2007 року (т.2 а.с. 82).

26 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні відомості про право власності ТОВ «Макфест» на вказане нерухоме майно та до Державного реєстру іпотек відомості про припинення іпотеки ТОВ «ФК «Вектор Плюс», що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (т.2, а.с. 70-76).

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 19 травня 2016 року, яке ухвалою апеляційного суду Сумської області від 11 серпня 2011 року залишено без змін, визнано недійсними договори купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1692 га, кадастровий номер :00:016:0046 та нежитлового приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладені 26 листопада 2016 року між ТОВ "ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Макфест», які були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. Також, даним рішенням суду було скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «Макфест» на вищевказане нерухоме майно (т.2 а.с. 84-93).

19 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. внесено до Державного реєстру іпотек запис про іпотеку земельної ділянки та нежитлового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , та відомості про ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як іпотекодержателя вказаного іпотечного майна, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (т.2, а.с. 70-76).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором й про звернення стягнення на предмет іпотеки (зокрема, й за наявності рішення суду про відмову в цьому позові з підстави пропущення позовної давності) сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки.

12 серпня 2016 року державну реєстрацію права власності ТОВ «Макфест» на спірне нерухоме майно, яке було предметом іпотеки скасовано, що свідчить про відсутність правових підстав для припинення іпотеки в зв`язку з реалізацією предмета іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку».

Внесення до державного реєстру запису про припинення іпотеки, за наявності дійсного іпотечного договору та відсутності чинного правочину про реалізацію предмету іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» не свідчить про припинення іпотеки.

Колегія суддів погоджують з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (ч. 2 ст.509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1ст. 575 ЦК України).

За приписами ст. 1, ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки визначені у статті 17 Закону України «Про іпотеку»: (у редакції, чинній станом на час виникнення спірний правовідносин) припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України), у тому числі виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено та не спростовується сторонами, що укладені між ОСОБА_1 та ЗАТ «Тас-Інвестбанк» 19 вересня 2007 року кредитний та іпотечний договори є чинними та не визнані в установленому законом порядку недійсними, позивачем зобов`язання за кредитним договором не виконано, заборгованість не погашена.

Висновки суду першої інстанції про те, що сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором й про звернення стягнення на предмет іпотеки, не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки, позивачем у поданій апеляційній скарзі не спростовується.

У супереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції була надана належна оцінка поданому ТОВ «ФК «Вектор Плюс» приватному нотаріусу клопотанню про внесення запису про припинення іпотеки.

Зокрема, за змістом статей 3, 18 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі укладеного у письмовій формі і нотаріально посвідченого іпотечного договору, закону або рішення суду. Відповідно до статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Тобто із виникненням іпотеки на законних підставах виникає обтяження нерухомого майна іпотекою, яке підлягає державній реєстрації. При цьому із врахуванням висновків Верхового суду у справі №910/10987/18 припинення державної реєстрації обтяження нерухомого майна іпотекою не передбачає припинення іпотеки, якщо договір іпотеки залишається дійсним та іпотека не припинена на законних підставах.

Встановлено, що запис про припинення іпотеки було внесено до реєстру приватним нотаріусом за поданим іпотекодержателем ТОВ « ФК «Вектор Плюс» клопотанням, у зв`язку з зверненням стягнення на іпотечне майно у позасудовому порядку, а саме продажем предмета іпотеки ТОВ «Макфест» на підставі договорів купівлі-продажу від 26 листопада 2015 року.

Однак, укладені між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Макфест» договори купівлі-продажу від 26 листопада 2015 року рішенням Буринського районного суду Сумської області від 19 травня 2016 року були визнано недійсними, а також скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «Макфест» на іпотечне майно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Тому, з огляду на те, що фактично реалізація предмету іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» не відбулась, 19 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В., внесено запис про іпотеку, що виникла за іпотечним договором від 19 вересня 2007 року.

Відмова судом першої інстанції у задоволенні клопотання представника позивача про витребування у відповідача належним чином засвідченої копії форми податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форми №1ДФ), яка подавалася товариством у 2016 року, що підтверджує факт списання залишку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 19 вересня 2007 року та належних чином засвідчених копій кредитного та іпотечного договору від 19 вересня 2007 року, не призвело до неповного з`ясування судом обставин, що має значення для справи.

Зокрема, рішення про прощення позивачу частини заборгованості за кредитним договором ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було прийнято за умови звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, проте, відповідні договори з реалізації іпотечного майна судом були визнані недійсними, а тому не породжують жодних юридичних наслідків.

Щодо копій кредитного та іпотечного договору, то позивач є стороною цих договорів і один з примірників, після їх підписання, було надано і позивачу, що вбачається зі змісту п. 9.12 кредитного договору та п. 7.8 іпотечного договору. Копії цих договорів містяться в матеріалах справи і були вивчені судом першої інстанції, що вбачається зі змісту ухваленого судового рішення.

Крім того, представником позивача не було наведено об`єктивних підстав, які перешкоджали звернутися з клопотанням про витребування цих доказів, у визначені ЦПК України строки, зважаючи на те, що про списання відповідачем частини кредитної заборгованості, позивачу було відомо ще в 2016 року, про що зазначає представник у поданому клопотанні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Коваленко Іриною Олександрівною, залишити без задоволення, рішення Буринського районного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 22 червня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко