Справа № 183/3305/23
№ 2-о/183/160/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Краснянської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 01 червня 1981 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_2 » після зміни прізвища на « ОСОБА_3 ».

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що 25.01.2023 року заявниця звернулась до управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Однак, у задоволені заяви їй було відмовлено, бо у відповідності до наданих нею документів, при поданні відповідної заяви, страховий стаж заявниці становить 15 років 02 місяці 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, так як до страхового стажу не був зарахований період роботи згідно трудової книжки з 11.07.1981 р. по 23.04.1987 р., з 01.06.1988 р. по 20.06.1996 р., а також період отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2001 р. по 22.07.2011 р., оскільки на титульній сторінці трудової книжки заявниці зазначається (російською мовою) « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту належності трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповнена 01 червня 1981 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_2 » після зміни прізвища на « ОСОБА_3 » заявниці, ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою до суду.

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року відкрито провадження у справі (а.с. 19).

В судове засідання заявниця не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію паспорта громадянина України, що належить заявниці, виданого Костянтинівським МВУМВС України в Донецькій області 21 грудня 1999 року, серії НОМЕР_2 у якому її повні анкетні дані зазначені як « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , село Джагар Кусарського району, Азербайджан» (а.с. 5).

28 вересня 1982 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 булу укладено шлюб, про що Зінданмуругською сільською радою Кусарського району Азербайджанської РСР видано свідоцтво серії НОМЕР_3 .

Після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на ОСОБА_5 (а.с. 12,13).

Згідно довідки від «29» квітня 2022 року № 1226- ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою й фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до поданої позивачем копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 01 червня 1981 року на російській мові, її власником є « ОСОБА_6 », що не співпадає з відомостями, зазначеними в паспорті громадянина України, виданого на ім`я заявниці (а.с. 8).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 55 від 01.02.2023 року заявниці відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із недостатністю страхового стажу для призначення пенсії відповідної категорії, оскільки до страхового стажу не був зарахований період роботи згідно трудової книжки з 11.07.1981 р. по 23.04.1987 р., з 01.06.1988 р. по 20.06.1996 р., а також період отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2001 р. по 22.07.2011 р. (а.с. 16).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі, відповідно до 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Так, на підтвердження заявлених вимог, заявником подано свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Зінданмуругською сільською радою Кусарського району Азербайджанської РСР мовою оригіналу азербайджанською, та нотаріально засвідчений переклад даного свідоцтва українською мовою, у відповідності до якого вбачається, що 28 вересня 1982 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрували шлюб, в результаті чого дошлюбне прізвище дружини « ОСОБА_7 » було змінено на « ОСОБА_5 ».

Також заявником подано і нотаріально засвідчений переклад трудової книжки НОМЕР_1 , згідно якого власником зазначеної трудової книжки українською мовою є « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Аналіз поданих документів, виданих відповідними органами дають суду підстави дійти до висновку, що народжена ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Зміни в написанні прізвища заявниці у відповідних документах, заповнених російською мовою, дійсно мали місце.

Так у прізвищі заявниці, що у свідоцтві про реєстрацію шлюбу зазначене як « ОСОБА_8 » азербайджанською мовою, та « ОСОБА_5 » в паспорті громадянина України й нотаріально засвідченому перекладі свідоцтва про реєстрацію шлюбу українською, однак помилку, допущену у написанні прізвища заявниці в трудовій книжці російською мовою, як « ОСОБА_9 », суд розцінює, як орфографічну помилкуу, що допущена в результаті необачності уповноваженої особи, внаслідок складності написання прізвища іншомовного походження.

Крім того, суду надано довідку № 01-14/36 від 12.08.2022 року, яка містить відомості про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 01.06.1988 року, була прийнята на посаду підсобного робітника в ясла-сад № 6 міського відділу народної освіти, після чого 23.11.1988 року була переведена на посаду помічника вихователя за тим же місцем роботи, де працювала до 20.06.1996 року, що відповідає аналогічному запису в трудовій крижці ИТ-І № 0765448 виданої на ім`я « ОСОБА_6 ».

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, суду доведений факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 01 червня 1981 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_6 ».

Сама по собі наявність у заявниці оригіналів усіх документів свідчить на її користь, іншого позасудового порядку виправлення розбіжностей у трудовій книжці не виявляється можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 76, 81, 89, 263, 265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 01 червня 1981 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В.Сорока.