Провадження №2/463/171/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді - Мармаш В.Я.

з участю секретаря с/з - Заставної С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру, просить визнати за ним право власності на частину автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS», 2007 року, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою судді від 23.11.2021 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу 08.06.2023 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У зв`язку із систематичними неявками позивача в судові засідання, призначені по даній справі, вивчивши матеріали справи та додані до нього письмові документи, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленої у справі № 658/1141/18, ВС зауважив, що системний аналіз норм пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Крім того, ВС наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно положень п.1 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 ст.131 ЦПК України, передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Крім того, згідно ч. 3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що з урахуванням обставин справи, з метою повного та об`єктивного її розгляду, судом із постановленням протокольної ухвали від 27.05.2022, визнано явку позивача у судове засідання обов`язковою.

У судові засідання 24.06.2022, 07.09.2022, 22.10.2022, 15.11.2022, 13.12.2022, 07.02.2023 позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

В останні два засідання 03.05.2023, 08.06.2023 позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими відправленням № 730, № 290.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

У відповідності до позиції Верховного Суду, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в п.20 постанови від 13 березня 2019 року при розгляді справи № 199/6713/14-ц (Провадження № 14-92 цс 19), за змістом частини другої статті 44 ЦПК України перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Таким чином, неодноразова неявка позивача, яким було ініційовано судовий спір, без поважних причин у судове засідання цілком об`єктивно розцінюється судом, як зловживання сторони своїми процесуальними правами, що є неприпустимим.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, про поважність причин неявки суд не повідомив, його неявка перешкоджає розгляду справи, а тому суд вважає за можливе постановити ухвалу, якою залишити позов без розгляду.

Керуючись ч.2 ст.247, ст. 257 ч.1 п.3, ст.260,261,354,355 ЦПК України, суд ,-

постановив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право, передбачене ч.2 ст.257 ЦПК України, на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України.

Суддя Мармаш В.Я.