Справа № 159/1288/23
Провадження № 2/159/521/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 грудня 2023 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., із участю секретаря судового засідання Панечко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради про визначення місця проживання дитини,
Стислий виклад позовних вимог.
10 березня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2020 року розірвано. Під час шлюбу у них народилося донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте з початку російського вторгнення в Україну відповідач разом з новою сім`єю проживає за кордоном, а донька проживає з ним та зареєстрована за його адресою. Вказує, що він опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за її розвитком та здоров`ям. Разом з тим, відповідач не приймає участі у вихованні доньки, ухиляючись від виконання свого батьківського обов`язку. Вважає, що саме проживання доньки з ним буде відповідати її інтересам.
Стислий виклад заперечень відповідача.
Відповідачем відзиву на позов не подано.
Рух справи в суді.
Позовна заява подано до суду 10 березня 2023 року.
13 березня 2023 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача.
Отримано повідомлення про реєстрацію відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_2 .
Ухвалою судді від 14.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 08.03.2023 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 17.07.2023 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Позиція учасників судового розгляду.
Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують і прохають задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи згоду позивача, керуючись ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК).
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07 червня 2019 року, виданого виконавчим комітетом Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2020 року доводиться, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Згідно із довідкою Тойкутського старостинського округу Ковельського міської ради Волинської області від 08.03.2023 року № 153/3.48 -ТК/2-23 ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Іншою довідкою Тойкутського старостинського округу Ковельського міської ради Волинської області від 10.03.2023 року № 160/3.48 -ТК/2-23 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб підтверджується, що ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

22 червня 2023 року комісія в складі начальника ССД Вельми Ж.В., головного спеціаліста ССД Калінчик Н.В., ФСР МЦСС ОСОБА_5 , провели обстеження житлово - побутових умов проживання дитини ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що склали відповідний акт, в якому зазначили, що разом з позивачем ОСОБА_1 проживає його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У цьому жилому приміщенні є всі належні умови для навчання, виховання та розвитку дочки ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку служби у справах дітей Ковельської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 09 лютого 2023 року № 33, служба у справах дітей вважала за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.05.2023 року

припинено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2021 року. Вказане рішення набрало законної сили 09.06.2023 року.

Згідно із довідкою ЗДО «Сонечко» с. Заріччя Ковельської міської ради Волинської області від 02.10.2023 року № 01-30/26 ОСОБА_3 відвідує вказаний заклад з 28.08.2023 по теперішній час.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з частиною 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (стаття 160 СК України).

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 161 СК України).

Тлумачення частини 1 статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Частинами 4, 5 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Служба у справах дітей Ковельської міської ради як орган опіки та піклування у своїх висновках про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 вважала за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 .

За положеннями частини 1 статті 3, частини 1 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «М.С. проти України» (рішення від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже потім права батьків.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Таким чином, при вирішенні спорів про визначення місця проживання дитини доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26 травня 2021 року у справі № 309/1760/16-ц.

Судом встановлено, що позивач не чинить відповідачу будь-яких перешкод у спілкуванні, побаченні із донькою, а також участі у її вихованні.

Матір дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати.

Суд у даній справі бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, соціальні зв`язки дитини, висновок органу опіки та піклування та інші зібрані докази щодо створених для дитини умов проживання та психологічний її стан, вважає, що з огляду на встановлені обставини, для першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, саме визначення місця проживання дитини з батьком відповідатиме її інтересам.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Відповідач не подала суду заперечень на позов.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд зауважує, що визначення місця проживання дитини з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванню з нею, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин які впливають на вирішення спору про місце проживання дитини, другий з батьків не обмежений повторно ставити таке питання.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273,280-282 ЦПК України, на підставі статей 19, 141, 150, 155, 157, 160-161 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем безпосереднього до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повний текст рішення складено 20.12.2023р.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН