КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №363/714/18 Головуючий у 1 інстанції: Котлярова І.Ю.
провадження №22-з/824/1543/2023 Головуючий суддя: Олійник В.І.
19 грудня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І.,
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,
при секретарі: Курченко С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Яреська Тараса Віталійовича - представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 липня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27.06.2023 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.04.2013 року у розмірі 3 940 гривень 41 копійку, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 75 гривень 20 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03 липня 2023 року від адвоката відповідача Яреська Т.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначено, що судом під час ухвалення рішення суду не було вирішено питання відшкодування відповідачу понесених нею витрат на правову допомогу, які вона зазнала у зв`язку з розглядом даної справи, а тому просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу (правову) допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3 828 грн.

Додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 липня 2023 року заяву задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 828 гривень.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставилося питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким заяву залишити без задоволення.

Яресько Т.В. - представником відповідачки ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила зокрема просила стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 сплачені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення.

Додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 липня 2023 року залишено без змін.

04 грудня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява Яресько Т.В. - пердставника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 сплачені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі

3 000 грн.

Зазначає, що у даному випадку представництво інтересів позивача здійснював адвокат Яресько Т.В. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №22122 від 12.12.2022 року, відповідно до п.3.1 якого Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається Сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін.

Вказує, що відповідно до п.2 Додатку №2 до Договору вартість послуг за домовленістю Сторін складає фіксовану суму 3000 грн.

Пунктами 7.1-7.3 Додатку №2 до Договору встановлено, що правова допомога вважається наданою після підписання Сторонами Акту приймання-передачі послуг, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає Клієнту Акт приймання-передачі послуг, в якому зазначається детальний зміст наданої правової допомоги (за необхідності), розмір Гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму Гонорару (якщо такі мали місце). Клієнт зобов`язаний протягом 5 днів з моменту отримання Акту приймання-передачі послуг підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги 'та підписання відповідного акту.

Зазначав, що 29 вересня 2023 року Адвокат Яресько Т.В. та позивач підписали Акт приймання-передачі послуг №1 від 29.09.2023 року тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Яреськом Т.В. були надані в повному обсязі. Позивач оплатив послуги у розмірі

3 000 грн вчасно 29.09.2023 року, про що отримав від адвоката Яреська Т.В. відповідну розрахункову квитанцію №29/09/23 від 29.09.2023 року, як це передбачено п.7.5 Додатку №2 до Договору.

Тому, просив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 сплачені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 грн.

Колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17,

№ 726/549/19, № 810/3806/18).

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Так, в матеріалах справи міститься Договір № 22122 про надання правничої (правової) допомоги від 12 грудня 2022 року, згідно умов якого Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається Сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін (т. 1 а.с. 174-175).

Також до матеріалів справи долучено Додаток №2 до Договору, відповідно до п.2 якого вартість послуг за домовленістю Сторін складає фіксовану суму 3 000 грн (т. 2 а.с. 37).

Пунктами 7.1-7.3 Додатку №2 до Договору встановлено, що правова допомога вважається наданою після підписання Сторонами Акту приймання-передачі послуг, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає Клієнту Акт приймання-передачі послуг, в якому зазначається детальний зміст наданої правової допомоги (за необхідності), розмір Гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму Гонорару (якщо такі мали місце). Клієнт зобов`язаний протягом 5 днів з моменту отримання Акту приймання-передачі послуг підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги 'та підписання відповідного акту.

Крім того, представником відповідачки долучено до матеріалів справи Акт приймання-передачі послуг №1 від 29.09.2023 року, яким сторони договору підтвердивши, що послуги адвокатом Яреськом Т.В. були надані в повному обсязі, позивач оплатив послуги у розмірі

3 000 грн вчасно 29.09.2023 року, про що отримав від адвоката Яреська Т.В. відповідну розрахункову квитанцію №29/09/23 від 29.09.2023 року, як це передбачено п.7.5 Додатку №2 до Договору(т. 2 а.с. 38, 39).

Позивачем не подано будь-яких заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За вказаних вище обставин, з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню сплачені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 грн, що на думку колегії суддів є обґрунтованим та відповідає принципу розумності, оскільки саме ця сума фактично сплачена на підставі Договору № 22122 про надання правничої (правової) допомоги від 12 грудня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 270, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Яреська Тараса Віталійовича - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (Код ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: