РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2023 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Шаренко С.Л.,
при секретарі - Реуцькій Н.В.,
заявника - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту, що має юридичне значення,-
В С Т А Н О В И В
05.11.2021 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка являється матір`ю ОСОБА_4 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 жовтня 1993 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є її дідом та бабою, зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу: молодого « ОСОБА_7 », молодої « ОСОБА_8 ». Від шлюбу у них народилась дочка, ОСОБА_9 , яка є матір`ю заявниці. Однак, не зважаючи на те, що ОСОБА_6 , не змінювала свого прізвища, в свідоцтві про народження ОСОБА_9 помилково в графі «матір» зазначено ОСОБА_10 , а не ОСОБА_6 . Таким чином, не можливо встановити, що ОСОБА_6 (баба заявниці) є матір`ю ОСОБА_9 (матір заявниці).
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 заявниці необхідно для визначення своєї національної приналежності, оскільки відповідно до форми «А» (картки прописки) ОСОБА_6 (баба заявниці) єврейка.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що її рідна тітка, ОСОБА_11 , рішенням суду встановила свою національну приналежність єврейки та вже чотири роки мешкає в Німеччині. Таким чином заявниця не наполягає на задоволенні позовних вимог, оскільки буде визнавати родинні відносини зі своєю тіткою та відповідно матиме змогу встановити свою національну належність до єврейки.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень до суду не надано.
Заслухавши пояснення заявниці, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що згідно архівної довідки Державного архіву Харківської області Харківської обласної адміністрації № 01-30/264 від 07.10.2015 вбачається, що у книзі реєстрації актів громадського стану по м. Харкову за 1993 рік є запис від 31 жовтня 1993 року (реєстраційний номер 3998) про шлюб громадянина ОСОБА_5 , 1900 року народження та громадянки ОСОБА_12 , 1905 року народження. У графі «прізвище після запису подружжя» вказано: молодого « ОСОБА_7 », молодої « ОСОБА_8 ». Відомості про національність молодих відсутня. (а.с. 10).
Відповідно до свідоцтва про народження № 538 виданого Дзержинським районним РАЦ м. Харкова ОСОБА_9 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . В графі батьки зазначено: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_10 (а.с. 11).
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 01.06.1971 року виданого Жовтневим РАЦ м. Харкова, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 5).
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 10.08.1984 року виданого міським відділом РАЦ, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 6).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 виданого 03.10.1957 року Ленінським РАЦ вбачається, що ОСОБА_9 , 1935 року народження уклала шлюб з ОСОБА_13 , 1934 року народження. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові « ОСОБА_14 », дружині « ОСОБА_14 ». (а.с. 8).
Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась донька, ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 виданого Палацом новонароджених в м. Харкові (а.с. 7).
09.08.1985 року ОСОБА_15 уклала шлюб з ОСОБА_16 . Після укладення шлюбу прізвище чоловіка та дружини « ОСОБА_17 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_5 від 09.08.1985 року виданого Дзержинським палацом одруження м. Харкова. (а.с. 9).
Таким чином, заявник зазначає, що оскільки її баба, ОСОБА_6 після укладення шлюбу з ОСОБА_5 не змінювала дівочого прізвище, то в свідоцтві про народження матері заявниці, ОСОБА_9 помилково в графі мати вказано: ОСОБА_10 замість ОСОБА_6 , що позбавляє можливості встановити той факт, що ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_18 .
Крім того, відповідно до форми А карточки прописки ОСОБА_6 за національністю значиться єврейка (а.с. 12). Таким чином, заявник вважає необхідним встановити факт родинних відносин між її померлою матір`ю, ОСОБА_9 та її померлою бабою, ОСОБА_3 , для доведення своєї національної приналежності до єврейки.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України.
У пункті 7 постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 273 ЦПК України (пункт 1 частини першої статті 315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Поняття «національність» може мати різноманітні значення: юридично-правове, політичне, етнологічне, культурологічне, повсякденно-побутове тощо. Виходячи з загальної теорії національність - належність особи до певної нації чи народу.
Таким чином, визначення належності особи до певної національності є її особистим немайновим правом, яке нерозривно пов`язані з особою, і визначається за походженням одного з батьків.
Враховуючи, що баба заявника, ОСОБА_6 , за життя не ставила питання визначення її національності як «єврейка», то встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 не породжує для заявника ніяких юридичних наслідків.
На підставі вимог ч.1 п. 5 ст. 234, п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд вважає, що вимоги про встановлення факту родинних відносин, які вказані в заяві, не обґрунтовані, та такі, що не підлягають задоволенню та не підтверджуються матеріалами справи. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, родинних відносин, що передбачено п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
За правилом ч. 3, ч. 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві, як на підстави своїх вимог є не обґрунтовані.
Враховуючи викладене, судом дана належна оцінка наявним в матеріалах справи доказам у сукупності, тому суд вважає, що в задоволенні, слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка являється матір`ю ОСОБА_4 .
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя С.Л. Шаренко