УХВАЛА

18 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 521/18642/20

провадження № 61-17060ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі - в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини, зобов`язання вчинити певні.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.07.2021 року позов задоволено.

визнано протиправним та скасовано рішення засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , що зазначено у пункті 4 Протоколу № 10 від 07 серпня 2019 року та пункту 4 наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 54

від 07 серпня 2019 року, якими виключено з квартирного обліку у житловій комісії в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , складом сім`ї три особи, в тому числі він, дружина - ОСОБА_2 , 1981 року народження син -

ОСОБА_3 , 2014 року народження, з 07 серпня 2019 року, оскільки він звільнений у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту), наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, від 14 червня 2019 року, № 292, відповідно до розділу VI пунктів 18 та 19 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої Наказом МО України 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06 вересня 2018 року №1020/32472;

зобов`язано в/ч НОМЕР_1 , шляхом прийняття відповідного рішення, поновити підполковника ОСОБА_1 , складом сім`ї три особи, в тому числі він, дружина - ОСОБА_2 , 1981 року народження, син - ОСОБА_3 , 2014 року народження, на квартирному обліку у житловій комісії в/ч НОМЕР_1 , за тим же номером у списку, станом на 07 серпня 2019 року, зі збереженням часу перебування на обліку з 28 липня 1998 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року апеляційну скаргу в/ч НОМЕР_1 залишено без задоволення, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року залишено без змін.

30 листопада 2023 року через систему «Електронний Суд» в/ч НОМЕР_1 подало касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси

від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 08 вересня 2022 року у справі № 521/18642/20, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року складено 08 вересня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси

від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 08 вересня 2022 року подано в/ч НОМЕР_1 у листопаді 2023 року, тобто після спливу більше року з дня складення повного тексту оскарженої постанови апеляційного суду.

Безпосередньо в касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що станом

на 21 жовтня 2022 року постанова суду апеляційної інстанції від 08 вересня 2022 року на адресу в/ч НОМЕР_1 не надходила, а представник в/ч НОМЕР_1 дізнався про наявність постанови Одеського апеляційного суду від 08 вересня

2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Втім, наведені в/ч НОМЕР_1 доводи не свідчать про наявність підстав, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України для відкриття касаційного провадження за скаргою, поданою після спливу одного року з дня складення повного тексту оскарженого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що вперше в/ч НОМЕР_1 подала касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року у справі № 521/18642/20 у жовтні 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2023 року (провадження

№ 61-10742ск22) касаційну скаргу в/ч НОМЕР_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених частиною третьою статті 185, частиною другої статті 393 ЦПК України (не усунуто недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2022 року).

У лютому 2023 року в/ч НОМЕР_1 повторно подала касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року у справі № 521/18642/20.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2023 року (провадження

№ 61-2279ск23) касаційну скаргу в/ч НОМЕР_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених частиною третьою статті 185, частиною другої статті 393 ЦПК України (не усунуто недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2023 року).

У червні 2023 року в/ч НОМЕР_1 втретє подала касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року у справі № 521/18642/20.

Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2023 року (провадження

№ 61-9779ск23) касаційну скаргу в/ч НОМЕР_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року повернуто заявнику на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (не зазначено підстави касаційного оскарження).

Вказане спростовує доводи заявника про необізнаність із постановою апеляційного суду.

Таким чином заявник у листопаді 2023 року подав касаційну скаргу вчетверте більш ніж через рік з дня прийняття постанови Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12 вересня 2022 року, при цьому не довів обставин, які б підтверджували наявність випадків, передбачених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

За таких обставин поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, яке було ухвалено у вересні 2022 році буде суперечити принципу правової визначеності, основним елементом якого є принцип остаточності судового рішення.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»

від 21 грудня 2010 року).

При цьому, процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

За таких обставин, оскільки на момент подачі касаційної скарги в листопаді 2023 року пройшов понад рік з дня складення повного текступостанови Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року, наявність обставин, передбачених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, заявником не доведено і судом не встановлено, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року у справі № 521/18642/20.

Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников