УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Митрофанова А.О., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Премікс Інвест» про стягнення неустойки та моральної шкоди, у зв`язку з невиконанням договору на добудову багатоквартирного житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Премікс Інвест» про стягнення неустойки та моральної шкоди, у зв`язку з невиконанням договору на добудову багатоквартирного житлового будинку.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 травня 2023 року справу передано на розгляд головуючого судді Митрофанової А.О.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вона не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва та підлягає передачі до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів (заяв) з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

У постанові від 07 липня 2020 року у справа № 910/10647/18 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26 травня 2021 року у справі №506/33/19, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, предметом спору є стягнення неустойки за договором № 79 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку у АДРЕСА_1 , що територіально належить до Київської області, м. Бориспіль.

З урахуванням наведеного, позовна заява має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є стягнення неустойки за договором № 79 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку у АДРЕСА_1 , що територіально належить до Київської області, м. Бориспіль, тому застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Отже, оскільки даний спір стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, тому застосовуванню підлягає виключна підсудність, а саме ч. 1 ст. 30 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, указана позовна заява Солом`янському районному суду м. Києва не підсудна.

Статтею 187 ч. 9 ЦПК України передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України)

З урахуванням вищевикладеного, справу необхідно передати на розгляд до належного суду - Бориспільського міськрайонного суду Київської області, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить позов.

Керуючись, ст.ст. 28, 31, 187, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Премікс Інвест» про стягнення неустойки та моральної шкоди, у зв`язку з невиконанням договору на добудову багатоквартирного житлового будинку - передати на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 72).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Передачу справи на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області здійснити протягом п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя А.О. Митрофанова