Справа № 523/1209/16-ц
Провадження №2/523/2067/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Мішаглі Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи наявний конверт з судовою повісткою на 06 квітня 2022 року на ім`я позивача ОСОБА_1 з відміткою «адресат відмовився». В наступні судові засідання 06 липня 2022 року, 27 жовтня 2022 року, 14 грудня 2022 року, 01 лютого 2023 року, 04 квітня 2023 року, 20 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просила залишити позов без розгляду в зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку відповідача, суд прийшов до наступного.

Згідно з вимогами ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За нормами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Від отримання повістки про виклик до суду на 06 квітня 2022 року позивач ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить конверт з відміткою «адресат відмовився» (а.с.93).

Суд зазначає, що повідомивши суду як засіб зв`язку лише поштову адресу свого зареєстрованого місця проживання та номер телефону який не є дійсний, позивачОСОБА_1 позбавив суд можливості повідомити його про дату, час та місце розгляду справи за допомогою інших засобів зв`язку. При цьому, необхідно звернути увагу на те, що протягом тривалого строку останній взагалі не цікавиться розглядом своєї заяви. Отже, вказані обставини дають підстави вважати, що позивач фактично втратив інтерес до поданої заяви.

Згідно ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз судом вищевикладених обставин, а насамперед процесуальної поведінки позивача і строків, протягом яких справа знаходиться у провадженні суду, дають підстави вважати, що поведінка та дії ОСОБА_3 спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, та суперечать завданню цивільного судочинства, що зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, що має дисциплінувати позивача, стимулювати його належно користуватись як своїми процесуальними правами, так і обов`язками.

Вищезазначене кореспондується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 07.12.2020 року по справі №686/31597/19, де зазначено що «аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 461/3580/15-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження».

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд зауважує, що залишення позову без розгляду не порушує права ОСОБА_1 на повторне звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 257, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Повний текст ухвали складено 20.06.2023 року.

Суддя