С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/3724/23
В справі 760/1621/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

21 червня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Відповідача - ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

ІІ. Описова частина

В січні 2023 року Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва»про визнання протиправними дій, як полягали у донарахуванні заборгованості за період з 29.11.2005 по липень 2014 року в розмірі 8902,07 гривень, та зобов`язання вчинити дії.

Позивачка зазначає, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Зазначений будинок обслуговується Відповідачем.

Квартира, як вказує Позивачка була приватизована в рівних частках нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В подальшому, 19.05.2014 ОСОБА_3 подарував Позивачці свою частину. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2005 було визначено порядок користування квартирою, у зв`язку з чим розподілені особові рахунки подружжя (на той час).

Позивачка зазначає, що вона користувалася пільгою на сплату комунальних послуг як член сім`ї учасника бойових дій (знижка 75%). 29 листопада 2005 року вони з чоловіком розійшлись, проте він не повідомив про це Відповідача, і Відповідач продовжував нараховувати їй вказану пільгу до 2014 року. А в липні 2014 року безпідставно, на думку Позивачки, поза межами строку позовної давності, Відповідач здійснив перерахунок її заборгованості по оплаті комунальних послуг на суму отриманої знижки на підставі пільги.

Позивачка стверджує, що згідно з нормами Законодавства саме її чоловік мав повідомити Відповідача про розірвання шлюбу та, відповідно, втрату нею пільги на оплату комунальних послуг, проте сам з його вини це не було зроблено, у зв`язку з чим вона не повинна відповідати перед Керуючою компанією за донарахованою заборгованістю.

03 квітня 2023 року до суду надійшов відзив Відповідача, в якому проти задоволення позову він заперечував. Представник Відповідача зазначив, що у зв`язку з розірвання шлюбу 29.11.2005 Позивачка втратила право користування пільгою свого чоловіка у вигляді знижки на оплату комунальних послуг. Тому, в той момент, коли про це Відповідач дізнався, був проведений відповідний перерахунок, і Позивачці обгрунтовано донараховано суму в розмірі 8902,07 гривень.

10 квітня 2023 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_2 на відзив Відповідача, в якому вона не погодилася з викладеними у ньому обставинами. Наполягала, що саме з вини її колишнього чоловіка їй продовжували виставляти рахунки за комунальні послуги із знижкою.

У судовому засіданні Позивачка позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у відзиві.

ІІІ. Мотивувальна частина

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно з`ясувавши обставини, на які Позивачка посилається як на підставу своїх вимог, встановив наступне.

Встановлено, що багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» відповідно до розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.05.2015 № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації» (зі змінами від 11.11.2016 № 838).

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.12.2004, виданого згідно з розпорядженням (наказом) №1592 від 01.12.2004, Позивачка є власником 1/3 квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2005 був визначений конкретний порядок користування вказаної квартири Позивачці та її сину виділено у користуванні дві ізольовані житлові кімнати площею 13,47 кв.м. та 14,11 кв.м., колишньому чоловіку кімнату 11,16 кв.м.

19 травня 2014 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 свою 1/3 частину квартири, у зв`язку з чим ОСОБА_2 є власником 2/3 квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 Цивільного кодексу України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі статті 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, визначено, що власник та наймач квартири зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5 статті 51 Бюджетного кодексу України при наданні пільг здійсненні видатків з державного бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належить дружина, їхні неповнолітні діти (18 років), неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства І та II групи або інвалідами І групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни І групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Встановлено, що ОСОБА_2 мала право користувалася пільгою чоловіка ОСОБА_4 учасника бойових дій по оплаті комунальних послуг в квартирі АДРЕСА_1 .

Натомість, 29.11.2005 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відтак, з цього періоду ОСОБА_2 втратила право користуватись знижкою плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ електрична, теплова енергія та інші послуги) в розмірі 75-відсотків, як член сім`ї пільговика, які проживають разом з пільговиком, в жилих будинках усіх форм власності в межах норм, передбачених законодавством.

Ані Позивачкою, ані її колишнім чоловіком не було повідомлено про розірвання шлюбу Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації чи відповідальних осіб по нарахуванню квартирної плати. При цьому Відповідачка протягом тривалого часу продовжувала, не маючи на те законних підстав, користуватись пільгою колишнього чоловіка.

Як вбачається з відзиву Відповідача, інформація щодо відсутності підстав для нарахування пільги Позивачці надійшла лише в 2014 році.

Тому в липні 2014 року Відповідачем здійснено перерахунок надмірно використаних бюджетних коштів в зв`язку з розірванням шлюбу та втратою права на пільгу колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який користується 75-відсотковою знижкою на оплату житлово-комунальних послуг як учасник бойових дій, згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно з вказаним перерахунком Позивачці донараховано борг по платі за житлово-комунальні послуги в сумі 8902,07 грн.

Дії Відповідача в даному випадку є законним та обгрунтованими, заборгованість виникла у зв`язку з користуванням Позивачкою пільгою щодо оплати комунальних послуг, на яку вона не мала права.

Статтями 256, 257 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відтак, пропуск позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості не свідчить про безпідставність нарахування такої заборгованості. Тому і в цій частині дії Відповідача не порушують законодавтсво.

З огляду на викладене суд не має підстав для задоволення позову.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 257, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на Позивачку.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», адреса: м. Київ, вул. Левка Мацієвича, 6;Код: 35756919.

Суддя: