УХВАЛА

12 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 187/964/19

провадження № 61-15582ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 15 червня 2023 року про виправлення описки, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступне майно загальною вартістю 529 066 грн: автомобіль «INFINITI FX 35», 2007 року випуску, вартістю 263 700 грн; транспортний засіб - САЗ 3507, 1985 року випуску, вартістю 26 370 грн; транспортний засіб - ГАЗ 2705, 2005 року випуску, вартістю 40 874 грн; транспортний засіб - ММВЗ, 1985 року випуску, вартістю 7 123 грн; транспортний засіб - М 2140, 1984 року випуску, вартістю 3 965 грн; транспортний засіб - трактор колісний ЮМЗ-6АКЛ, № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , 1992 року випуску, вартістю 113 670 грн; транспортний засіб - трактор колісний ЮМЗ-6Л, № НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , свідоцтво НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 , 1982 року випуску, вартістю 61 887 грн; транспортний засіб - напівпричіп тракторний 1ПТС-2, № НОМЕР_11, свідоцтво НОМЕР_9 , номерний знак НОМЕР_10 , 1992 року випуску, вартістю 11 477 грн.

Поділено спільне сумісне майно та визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на: автомобіль «INFINITI FX 35», 2007 року випуску, вартістю 263 700 грн; транспортний засіб - САЗ 3507, 1985 року випуску, вартістю 26 370 грн; транспортний засіб - ГАЗ 2705, 2005 року випуску, вартістю 40 874 грн; транспортний засіб - ММВЗ, 1985 року випуску, вартістю 7 123 грн; транспортний засіб - М 2140, 1984 року випуску, вартістю 3 965 грн; транспортний засіб трактор колісний ЮМЗ-6АКЛ, № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , 1992 року випуску, вартістю 113 670 грн; транспортний засіб - трактор колісний ЮМЗ-6Л, № НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , свідоцтво НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 , 1982 року випуску, вартістю 61 887 грн; транспортний засіб - напівпричіп тракторний 1ПТС-2, № НОМЕР_11, свідоцтво НОМЕР_9 , номерний знак НОМЕР_10 , 1992 року випуску, вартістю 11 477 грн. Припинено право власності ОСОБА_2 на частину вказаного майна.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію частки вартості транспортних засобів у розмірі 264 533 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У листопаді 2023 року до Верховного Суду, на виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Довгаль С. М., надіслав уточнену редакцію касаційної скарги.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації. Ціна позову складає 529 066 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України та не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

При цьому, Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, заявник не навів інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Відтак, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення у справі «Пелевін проти України», заява № 24402/02, від 20 травня 2010 року).

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 1 частини другої статті 394 ЦПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко