Провадження № 2/638/783/23
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря судового засідання Олейник О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на кімнату в комунальній квартирі за договором оренди житла з правом викупу,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на кімнату в комунальній квартирі за договором оренди житла з правом викупу, в обґрунтування якого вказав, що 01 листопада 2006 року він уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір оренди з правом викупу житла.

Згідно з умовами п.2.1.8. Договору Житлова площа в розмірі 12/100 частин комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , а ОРЕНДОДАВЦЕВІ на підставі довіреності № 344 від 20.10.1999 року посвідченої нотаріусом Гансу-Иоахиму Коху у Гладенбахі.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 , діючи на підставі довіреності № 344 від 20.10.1999 року посвідченої нотаріусом Гансу-Иоахиму Коху у Гладенбахі від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяв у ОСОБА_2 завдаток в рахунок викупу 12/100 частин вказаної квартири.

Довіреність була видана йому ОСОБА_3 , з наступними повноваженнями: всіляким чином розпоряджатися вищевказаною квартирою, відчужувати її, дарувати або закладати, в разі необхідності зняти довірителя з обліку, в разі необхідності прописатися самому, тобто повністю розпоряджатися квартирною власністю в передбаченому законом порядку, та вільне від додаткових обтяжень і зобов`язань перед третіми особами.

За умовами п.1 вказаного договору, орендна плата складає 1500 грн. щомісяця, не включаючи комунальних платежів, які ОСОБА_4 зобов`язується сплачувати сама наприкінці кожного місяця.

За умовами п.2 Договору оренди, сума за викуп кімнати вноситься наприкінці кожного року не пізніш 27 грудня, розмір суми еквівалентний 400 доларів США, з урахуванням курсу долара США на момент розрахунку, сума плати може змінюватися за обоюдним бажанням сторін з 400 доларів США до 800 доларів США, які вважаються достроковим погашенням викупу на розсуд ОСОБА_2 за її можливістю.

Пунктом 3 Договору визначено, що сума розрахунку за квартиру становить 6 000 доларів США.

На даний час ОСОБА_2 повністю сплачено всі платежі, передбачені умовами вищевказаного договору та виплачено повну вартість кімнати, що підтверджується відповідними письмовими розписками та ним складено нотаріально посвідчену заяву від 26.08.2021 року, про повне повернення відповідачем ОСОБА_2 встановленої вартості кімнати та відсутність до останньої претензій матеріального характеру.

Позивач просив суд визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право особистою приватної власності право володіти, користуватися та розпоряджатись 12/100 частинами комунальної квартири за адресою:

АДРЕСА_1 судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач та його представник просили справу розглядати за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_5 направила до електронного суду письмову заяву, в якій зазначила, що її довіритель ОСОБА_2 визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову просять справу розглядати за іх відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 листопада 2006 року він уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір оренди з правом викупу житла.

Згідно з умовами п.2.1.8. Договору Житлова площа в розмірі 12/100 частин комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , а ОРЕНДОДАВЦЕВІ на підставі довіреності № 344 від 20.10.1999 року посвідченої нотаріусом Гансу-Иоахиму Коху у Гладенбахі.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 , діючи на підставі довіреності № 344 від 20.10.1999 року посвідченої нотаріусом Гансу-Иоахиму Коху у Гладенбахі від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяв у ОСОБА_2 завдаток в рахунок викупу 12/100 частин вказаної квартири.

Довіреність була видана ОСОБА_1 ОСОБА_3 , з наступними повноваженнями: всіляким чином розпоряджатися вищевказаною квартирою, відчужувати її, дарувати або закладати, в разі необхідності зняти довірителя з обліку, в разі необхідності прописатися самому, тобто повністю розпоряджатися квартирною власністю в передбаченому законом порядку, та вільне від додаткових обтяжень і зобов`язань перед третіми особами.

За умовами п.1 вказаного договору, орендна плата складає 1500 грн. щомісяця, не включаючи комунальних платежів, які ОСОБА_4 зобов`язується сплачувати сама наприкінці кожного місяця.

За умовами п.2 Договору оренди, сума за викуп кімнати вноситься наприкінці кожного року не пізніш 27 грудня, розмір суми еквівалентний 400 доларів США, з урахуванням курсу долара США на момент розрахунку, сума плати може змінюватися за обоюдним бажанням сторін з 400 доларів США до 800 доларів США, які вважаються достроковим погашенням викупу на розсуд ОСОБА_2 за її можливістю.

Пунктом 3 Договору визначено, що сума розрахунку за квартиру становить 6 000 доларів США.

На даний час ОСОБА_2 повністю сплачено всі платежі, передбачені умовами вищевказаного договору та виплачено повну вартість кімнати, що підтверджується відповідними письмовими розписками, які долучено до матеріалів справи.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.ст.13, 41, 47 Конституції України кожному гарантується реалізація права власності і його захист та непорушність. Кожен має право на житло.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).

Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т.ін.).

У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості. При чому інколи всі разом або деякі з них можуть належати і не власнику, а іншому володільцю майна, наприклад, довірчому власнику майна, орендатору тощо. На відміну від прав власника, правомочності іншого законного володільця, навіть зі схожими правомочностями власника, не тільки не виключають прав самого власника на це майно, а й зазвичай виникають із його волі і в передбачених ним межах (наприклад, договір найму, договір управління майном).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч.ч.2,7ст.810-1 ЦК України, за договором оренди житла з викупом одна сторона підприємство-орендодавець передає другій стороні - фізичній особі (особі-орендарю) житло за плату на довготривалий (до 30 років) строк, після закінчення якого або достроково, за умови повної сплати орендних платежів, житло переходить у власність орендаря.

Договір оренди житла з викупом є документом, що свідчить про перехід права власності на нерухоме майно від підприємства-орендодавця до особи-орендаря з відкладальними обставинами, визначеними законом.

Норма ст.. 392 ЦК України надає власнику майна право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, вона на законних підставах, відповідно до вимог договору оренди житла з правом викупу та діючого законодавства України, набула право власності на спірну кімнату.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Статтею 15 ЦК України, передбачається право на захист цивільних прав та інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав та інтересів судом, передбачений статтею 16 ЦК України.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. ст. 2. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає строком понад шість місяців на рік.

26.08.2021 року позивачем складено заяву, посвідчену нотаріально, про повну сплату відповідачем ОСОБА_2 встановленої вартості кімнати та відсутність до останньої претензій матеріального характеру.

Окрім того, судом враховано, що за весь час проживання у вищевказаній спірній квартирі у ОСОБА_2 склалися теплі та дружні відносини з сусідами. Сусіди по квартирі обізнані про те, що вона орендує спірну кімнату з правом викупу та не мають заперечень, на підтвердження чого дали усну згоду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 суд задовольняє у повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 141, 258, 259, 2833-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на кімнату в комунальній квартирі за договором оренди житла з правом викупу - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право особистою приватної власності право володіти, користуватися та розпоряджатись 12/100 частинами комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Шишкін