Справа № 397/1149/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.12.2023 смт.Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимович І.В.,

за участю секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом представника - адвоката Юхименка Юрія Юрійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-ФАКТОРИНГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №5595996 від 08.10.2020 у розмірі 16445,70 грн.; збитки завдані інфляцією у розмірі 1921,97 грн.; три проценти річних у розмірі 382,34 грн., а також понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 08.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 5595996 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: credit-pro.com.ua/ обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 1500,00 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу.

Після підписання кредитного договору позичальник в автоматичному режимі отримує кошти на банківську картку.

Договір про надання кредиту підписаний з відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.

Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 1500,00 грн. строком на 28 днів зі сплатою 0,86 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.

Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

18 травня 2021 року між первісним кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») та ТОВ «ВВС- ФАКТОРИНГ» (надалі - позивачем) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 18/05.2021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5595996 від 08.10.2020.

Відповідно до Реєстру боржників права вимоги до яких відступаються, сума та підстава заборгованості, який є невід`ємним Додатком № 1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу № 18/05.2021 від 18.05.2021 до позивача перейшло право вимоги за зобов`язаннями відповідача за кредитним договором № 5595996 від 08.10.2020 в сумі 5571 грн., з яких 1500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 361,20 грн. - сума простроченої заборгованості, 3709,80 грн. - сума простроченої заборгованості по підвищеним відсоткам.

Загальна сума заборгованості станом на 08.09.2023 за кредитним договором №5595996 від 08.10.2020 , становить - 16445,70 грн., яка складається з наступного: 5571,00 грн. - розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги; 10874,70 грн. - сума нарахованих відсотків станом на 08.09.2023.

Також, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь збитки завдані інфляцією за період із 18.05.2021 по 08.09.2023 у розмірі 1921,97 грн., та три проценти річних у розмірі 382,34 грн. за період із 18.05.2021 по 08.09.2023.

Ухвалою судді від 11.10.2023 відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.45-47). Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 5).

Відповідачка та її представник адвокат Калінін С.К. в судове засідання не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позов визнають частково (а.с.69).

13.12.2023 адвокатом Калініним С.К., який діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» до суду подано відзив на позов, в якому позов просить задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» заборгованість за кредитним договором № 5595996 від 08.10.2020 в сумі 1 861,20 грн., з яких 1 500,00 грн. - сума кредиту, 361,20 грн. - узгоджені сторонами проценти за користування кредитними коштами за період з 08.10.2020 по 05.11.2020, інфляційні витрати в розмірі 124,25 грн. та три відсотки річних в розмірі 43,14 грн. У задоволенні позовних вимог щодо заборгованості за кредитним договором № 5595996 від 08.10.2020 в частині стягнення суми заборгованості за процентами, нарахованими за межами строку кредитування, в сумі 14 584,00 грн. відмовити.

Відзив обгрунтований тим, що дійсно відповідач уклав з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН » кредитний договір від 08.10.2020.

В наданому позивачем примірнику кредитного договору 5595996 від 08.10.2020 та графіку платежів обумовлено сукупну вартість кредиту 1 861,20 грн., яка включає: 1 500,00 грн. - сума кредиту; 361,20 грн. - проценти за користування кредитними коштами, які нараховуються за ставкою 0,86 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Термін повернення кредитних коштів 28 днів, відповідно строк повернення кредитних коштів до 05.11.2020.

Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів.

Матеріали справи не містять доказів зміни умов договору в частині строку надання кредиту. Позовна заява також не містить посилань на такі обставини.

Тобто, право нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН» зі спливом строку дії договору 05 листопада 2021 року, тому починаючи із зазначеної дати, товариство не мало право нараховувати проценти за користування кредитом.

Крім того, позивачем не надано детального розрахунку за складовими кредитної заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, зокрема простроченої заборгованості за процентами, із зазначенням за який період була нарахована та за якою відсотковою ставкою.

Враховуючи наведене, сторона відповідача вважає, що з відповідача не підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних в період з 24.02.2022 по 08.09.2023.

А тому, підлягають стягненню лише нараховані позивачем на прострочену заборгованість - 1 861,20 грн., інфляційні втрати за період з 18.05.2021 по 23.02.2022 року в сумі 124 грн. 25 коп.

Також, підлягають стягненню лише нараховані позивачем на прострочену заборгованість - 1 861,20 грн. 3% річних за період з 18.05.2021 по 23.02.2022 в сумі 43 грн. 14 коп. ((1 861,00 грн.*3):100:365*228).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 5595996 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а.с.7 зворот 9).

Згідно з п.2.1. вказаного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 1500, 00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та всі інші платежі на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п.3.1. - кредит надається строком на 28 днів до 05.11.2020 від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів.

Також, вказаним договором передбачено нарахування процентної ставки за користування кредитом:

п. 4.1. знижена процентна ставка 0,86 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом;

п. 4.2. стандартна процентна ставка в розмірі 2,3 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, якщо позичальник не виконав умови передбачені п. 4.1.

Договір про надання кредиту підписаний з відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора.

Згідно ст.ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Відповідно до ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України).

Спору щодо укладення договору, отримання позичальником коштів немає, а суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню.

18 травня 2021 року між первісним кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») та ТОВ «ВВС- ФАКТОРИНГ» (надалі - позивачем) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 18/05.2021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5595996 від 08.10.2020 (а.с.20-37).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або закон ом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору №5595996 від 08.10.2020 та отримання кредиту, що також не заперечується самою відповідачкою.

Позивач як на підставу позовних вимог посилається на те, що внаслідок порушення відповідачкою умов кредитного договору виникла заборгованість за кредитним договором №5595996 від 08.10.2020 у розмірі 16445,70 грн., з яких 5571,00 грн. розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги та 10874,70 грн. сума нарахованих відсотків станом на 08.09.2023.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем здійснено неправильне нарахування відсотків за договором, укладеним з відповідачкою.

Так, за умовами договору сторони погодили, щокредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 1500, 00 грн. строком на 28 днів до 05.11.2020 зі зниженою процентною ставкою 0,86 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та стандартною процентною ставкою в розмірі 2,3 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, якщо позичальник не виконав умови передбачені п. 4.1.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів зміни умов договору в частині строку надання кредиту.

Наведене свідчить, що до вказаного у договорі строку кредитування відповідачка мала повернути кредитодавцю кредит і сплатити проценти за його користування.

Після закінчення строку кредитування відповідачка мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, з урахуванням відсотків.

Припис абзацу 2 частини першоїстатті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

Отже, строк кредитування відповідачки є таким, що закінчився, як і її право законно користуватися позиченими коштами, а тому вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом за період, що перевищує строк кредитування, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, суд приходить до висновку, що у відповідачки перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором № 5595996 від 08.10.2020 в сумі 1 861, 20 грн., з яких 1 500,00 грн. - сума кредиту, 361,20 грн. - узгоджені сторонами проценти за користування кредитними коштами за період з 08.10.2020 по 05.11.2020.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 1 921,97 грн. за період з 18.05.2021 по 08.09.2023 та 3% річних в сумі 382,34 грн. за період з 18.05.2021 по 08.09.2023.

У ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцевіта перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-ІХ передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Враховуючи наведене, з відповідача не підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних в період з 24.02.2022 по 08.09.2023.

А тому, підлягають стягненню лише нараховані позивачем на прострочену заборгованість - 1 861, 20грн., інфляційні втрати за період з 18.05.2021 по 23.02.2022 року в сумі 124 грн. 25 коп.

Також, підлягають стягненню лише нараховані позивачем на прострочену заборгованість - 1 861,20грн., 3% річних за період з по 23.02.2022 в сумі 43 грн. 14 коп. ((1 861,00 грн.*3):100:365*228).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2147,20 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1).

Суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 2028,59 грн. заборгованості за кредитним договом, задовольнивши 10,82 % позовних вимог. Отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 232,30 грн. та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 324,57 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 624, 626, 638, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов представника - адвоката Юхименка Юрія Юрійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-ФАКТОРИНГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-ФАКТОРИНГ" заборгованість за кредитним договором №5595996 від 08.10.2020 у розмірі 1861 (одна тисяча вісімсот шістдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок, а також збитки завдані інфляцією у розмірі 124 (сто двадцять чотири) гривні 25 (двадцять п`ять) копійок, три відсотки річних у розмірі 43 (сорок три) гривні 14 (чотирнадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-ФАКТОРИНГ" судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 232 грн. 30 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 324,57 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 19.12.2023.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», (місце знаходження: 01103, м. Київ, вул. Підвисоцького Професора,10/10, код ЄДРПОУ - 37686875)

Представник позивача: адвокат Юхименко Юрій Юрійович (місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки,6 оф.32, довіреність №б/н від 18.09.2023)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Суддя: І.В. Максимович