Номер провадження: 2з/205/760/2023
УХВАЛА

ІМЕННЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66549087, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни № 91136 від 15.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 14 321 грн. 05 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66549087, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни № 91136 від 15.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 14 321 грн. 05 коп.

Судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову заявником сплачено у розмір та порядку, що визначені Законом України «Про судовий збір».

Фактично матеріали вказаного провадження були передані судді із канцелярії суду 14 грудня 2023 року.

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч.12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про виконавче провадженян» виконавчі дії провадяться дердавним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Суд вказує, що місцем проживання заявника в даному випадку є зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статей 27, 28 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

До заяви додана копія паспорта громадянина України, з якої вбачається, що заявник ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову, заявник вказала, що така заява подається за її фактичним місцем проживання, як внутрішньо переміщеної особи, на підтвердження чого до заяви додано Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.04.2023 року № 1204-, згідно змісту якої заявник є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що згідно частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з положеннями частини першої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (далі Правила № 207), в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 № 579 було внесено зміни до пункту 9 Правил № 207, а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16.08.2017 року.

Таким чином, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце проживання/перебування особи.

Одночасно із цим, згідно положень Закону № 1706-VII, Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 646, якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509.

Таким чином, враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування

З наведеного вбачається, що у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи розмежовуються та фактичне місця проживання.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, суд вказує, що надана заявником довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування заявника за адресою: АДРЕСА_2 , а підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік за такою адресою.

У зв`язку з цим, встановлюючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_1 , суд враховує вказане в паспорті громадянина України зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та довідку про місце реєстрації такої особи за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки до відкриття провадження по справі встановлено, що місце реєстрації ОСОБА_1 належить до територіальної юрисдикції Костянтинівського міськрайнного суду Донецької області, то суд доходить висновку, що дана цивільна справа не підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська, у зв`язку із чим її слід направити справу за підсудністю, визначеною згідно ч.1 ст.295 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ч. 1. ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що поданий позов територіально не підсудний Ленінському районному суду м. Дніпропетровська, а підсудний Костянтинівському міськрайнному суду Донецької області, суд вважає за необхідне дану цивільну справу передати за підсудністю до належного суду задля дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27, 28, 31, 32 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66549087, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни № 91136 від 15.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 14 321 грн. 05 коп., направити за підсудністю до Костянтинівського міськрайнного суду Донецької області (місце знаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, проспект Ломоносова, буд. 157).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.