Справа № 134/1183/23
Провадження № 22-ц/801/2216/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач:Копаничук С. Г.
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2023 рокуСправа № 134/1183/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Оніщука В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Литвина С. С.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

зацікавлені особи: Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі, Міністерство оборони України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Зарічанського В. Г. у справі за заявою ОСОБА_1 , за участі зацікавлених осіб Крижопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області, Міністерства оборони України, про встановлення факту смерті особи в певний час, -

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, за участі зацікавленої особи Крижопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області, про встановлення факту смерті його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сєвєродонецьк Луганської області, де він загинув в результаті бойових дій під час виконання бойового завдання щодо захисту України, її територіальної цілісності та суверенності.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 липня 2023 року в якості зацікавленої особи у справі залучено Міністерства оборони України.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2023 року заяву задоволено. Встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця с. Крикливець Крижопільського району Вінницької області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сєвєродонецьк Луганської області, де він загинув в результаті бойових дій під час виконання бойового завдання щодо захисту України, її територіальної цілісності та суверенності.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а у справі ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви. Зазначило, що у відповідності до положень ст. 46 ЦК України особа, яка пропала у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою лише після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. Суд ці положення ЦК України не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення заяви. Крім цього, в порушення ЗУ №2505-VІІІ від 27.04.2022 заявник не звертався із заявою до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або до органу Національної поліції, про внесення відповідних даних до державного Реєстру та не надано суду відомостей про вжиті заходи з розшуку ОСОБА_2

21 листопада 2023 року зацікавлена особа - Крижопідльский відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі повідомив апеляційний суд про те, що відділом здійснено реєстрацію актового запису про смерть ОСОБА_2 № 6 від 31 жовтня 2023 року, підставою для якої було лікарське свідоцтво про смерть №120 від 20 жовтня 2023 року, видане Вишгородським міжрайонним відділенням Комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визнання нечинним рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Визнаючи надані заявником письмові докази достатніми для встановлення факту смерті військовослужбовця, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за результатами службового розслідування військовослужбовця ОСОБА_2 визнано таким, що пропав безвісті. При цьому суд першої інстанції помилково послався на положення ст. 46 ЦК України, що регулює порядок визнання особи померлою та не застосовується до правовідносин по встановлення факту смерті особи в певний час. Крім цього, суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин положення Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначає Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» (ЗУ №2505-VІІІ від 27.04.2022), який забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

За визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону: особа, зникла безвісти, - фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук; особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Згідно положень статті 4 вказаного Закону особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

Статтями 18, 19 вищевказаного закону передбачений порядок подання заяви і розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Зокрема, заява про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, подається до відповідного територіального органу Національної поліції України. Заява про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, може бути подана родичем такої особи, представником військового формування, органом державної влади, органом місцевого самоврядування, громадським об`єднанням або будь-якою іншою особою, якій стало відомо про зникнення. Заява про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, може бути подана Уповноваженим, якщо зазначені в абзаці другому цієї частини особи звернулися до неї з повідомленням про зникнення особи. У заяві про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, зазначається інформація, що може сприяти розшуку такої особи. У разі отримання інформації про зникнення особи за особливих обставин або заяви про розшук такої особи Національна поліція України зобов`язана інформувати Уповноваженого протягом трьох днів з моменту отримання такої інформації або заяви. Відомості, зазначені у заяві про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, підлягають внесенню до Реєстру в порядку, передбаченому цим Законом, протягом 24 годин після отримання Уповноваженим від Національної поліції України інформації про зникнення особи за особливих обставин або інформації про отримання заяви про розшук такої особи. З метою отримання інформації, що може сприяти розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин, Уповноважений надсилає запити на отримання інформації до органів державної влади (зокрема органів, уповноважених на облік та/або розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин), органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб, громадських об`єднань та міжнародних гуманітарних організацій, що можуть володіти необхідною інформацією. Керівники органів державної влади (зокрема органів, уповноважених на облік та/або розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин), органів місцевого самоврядування, їх посадові чи службові особи, а також керівники громадських об`єднань, до яких надійшов запит Уповноваженого на отримання інформації, зобов`язані повідомити Уповноваженого в письмовій формі про результати розгляду такого запиту в триденний строк з дня його одержання.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, що у разі наявності достовірної інформації про те, що особа, яка зникла безвісти за особливих обставин, померла, Уповноважений надає висновок про наявність обставин, що свідчать про смерть цієї особи, та направляє його її родичам. Достовірною інформацією про смерть особи є результати аналізу і зіставлення інформації про вилучення людських останків, наданої пошуковими групами, посмертної інформації про такі останки, наданої бюро судово-медичної експертизи, інформації про профілі ДНК та результати зіставлення ДНК, надані ДНК-лабораторіями, з інформацією, що відома про особу, зниклу безвісти за особливих обставин. Ця інформація міститься у комплексному звіті про ідентифікацію. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом і що за наявності достовірної інформації про те, що особа, яка зникла безвісти за особливих обставин, померла, Уповноважений надає висновок про наявність обставин, що свідчать про смерть цієї особи, та направляє його її родичам, які мають право звернутися до суду про встановлення факту смерті особи, що зникла безвісти.

Доказів подання ОСОБА_1 заяви Уповноваженому з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або до органів Національної поліції, про внесення відповідних даних до державного Реєстру, останній суду не надав як і не надав відомостей про заходи, які вживалися до розшуку військовослужбовця у передбаченому ст. 19 вказаного Закону порядку. Висновок Уповноваженого про наявність обставин, що свідчать про смерть військовослужбовця, як це передбачено ст. 21 ЗУ №2505-УШ від 27.04.2022, в матеріалах справи відсутній.

За умови не недотримання завником визначеної ЗУ №2505-УШ від 27.04.2022 процедури, підстав для встановлення факту смерті військовослужбовця в певний час у суду не було, а тому всиновок суду про встановлення факту смерті військовослужбовця є передчасним.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Разом з тим, щодо розгляду апеляційним судом заяви ОСОБА_1 по суті, то 31 жовтня 2023 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі вчинено актовий запис про смерть ОСОБА_2 № 6 від 31 жовтня 2023 року, підставою якого було лікарське свідоцтво про смерть №120 від 20 жовтня 2023 року, видане Вишгородським міжрайонним відділенням Комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи».

У даній справі підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час зазначена неможливість реєстрації факту смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку і отримання свідоцтва про його смерть.

Разом із тим, проведення Крижопільським відділом ДРАЦ державної реєстрації факту смерті ОСОБА_2 унеможливлює вирішення апеляційним судом заяви ОСОБА_1 про суті, незалежно від її обґрунтованості.

Оскільки, реєстрація смерті ОСОБА_2 відбулася у встановленому законом порядку, колегія суддів вважає, що предмет розгляду відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що реєстрація смерті ОСОБА_2 відбулась в установленому законом порядку, заявник отримав свідоцтво про смерть сина і у справі відсутній предмет спору, колегія суддів вважає, необхідним судове рішення скасувати із зазначених вище підстав, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 255, 374, 377, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області, Міністерство оборони України про встановлення факту смерті, закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. В. Оніщук