Справа № 444/11/23
Провадження № 2/444/282/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

12 червня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мельник Олександр Сергійович звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що між позивачкою та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб 25.04.2004 року у Волицькій сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 6. Від спільного подружнього життя дітей у них немає. Однак, відповідач не дає згоди на розірвання шлюбу в порядку звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану із заявою.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що протягом трьох останніх років вони з відповідачем разом не проживають, зникла взаємоповага, втрачено почуття любові. Позивач зазначає, що вони з відповідачем мають різне бачення ролі чоловіка та дружини, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач звертає увагу, що будь-які спроби примиритися у свій час не дали бажаних результатів.

Позивач наголошує, що перебування в даному шлюбі суперечить власним моральним принципам та інтересам, а тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, як наслідок, виникла необхідність звернутися до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, адже відсутні ознаки сім`ї, передбачені ст.3 Сімейного кодексу України, а саме спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов`язки між подружжям.

Просить постановити рішення, яким укладений шлюб між нею та відповідачем розірвати.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 22.02.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін на 22.03.2023 року.

22.03.2023 року справу знято з розгляду у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою, відкладено розгляд справи на 05.04.2023 року (арк. спр. 25).

05.04.2023 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи у зв`язку із поданим клопотанням відповідача про примирення (арк.спр. 34).

10.05.2023 року судом постановлено ухвалу відповідно до якої задоволено клопотання відповідача про надання строку для примирення, надано сторонам у справі строк для примирення 1 (один) місяць, провадження у справі зупинено (арк. спр. 45).

12.06.2023 року судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мельник О.С. в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду представником подано письмову заяву, в якій зазначено, що він просить розглянути дану справу та задоволити позовні вимоги позивача, розгляд справи просить проводити за його та позивача відсутності на підставі поданих до суду доказів. Щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Додатково зазначає, що відсутні ознаки сім`ї, передбачені ст.3 Сімейного кодексу України, а саме спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов`язки (арк.спр. 56).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового засідання (арк. спр. 59), відзиву на позов не подав. Про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на викладене, враховуючи обізнаність відповідача про розгляд справи, приймаючи також до уваги, що відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки його неявка в судове засідання, не перешкоджає розгляду справи у спорі про розірвання шлюбу по суті, та вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши письмову заяву представника позивача, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) зареєстровано шлюб 25.04.2004 року у Волицькій сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (арк. спр. 6).

В сторін у справі в шлюбі дітей немає.

Письмовою заявою поданою 06.06.2023 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Мельник О.С. зазначено, що позовні вимоги про розірвання шлюбу позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, та не має наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини з відповідачем.

Відповідно до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримувала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сім`ю, відновити подружні стосунки.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і просить шлюб розірвати. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність згоди на примирення, та вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо, розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

А відтак, позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому з відповідача необхідно стягнути сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати в розмірі 992,40 грн.

На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що зареєстрований 25.04.2004 року у Волицькій сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 6.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено.

Повне рішення складено 15.06.2023 року.

Суддя: Олещук М. М.