справа № 367/2129/20 головуючий у суді І інстанції Карабаз Н.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Найдьоновим Євгенієм Вячеславовичем, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 квітня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ПАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У позовній заяві позивач вказує, що 04.01.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та Дочірнім підприємством "ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №bm1840а7к5, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб TOYOTA (д.р.н. НОМЕР_1 ). 02.06.2017 року о 07:20 в м. Київ, вулиця Наумова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля TOYOTA (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО "ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО") та автомобіля Renault (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль TOYOTA COROLLA (д.р.н. НОМЕР_3 ). Дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 13.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2219976 від 27.07.2017 року, страхового акту про пряме врегулювання збитку № АХА2219970 від 27.07.2017 року та умов договору страхування № bm1840а7к5 від 04.01.2017, розмір страхового відшкодування склав 22 693,63 грн. (двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто три гривні 63 коп.), які було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 355 834 від 28.07.2017, № 355 889 від 28.07.2017. Відповідно до п. 27.13 Договору страхування № bm1840а7к5 від 04.01.2017 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

Розрахунок розміру виплаченого страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 22693,63грн - 0,00 грн. = 22 693,63 грн., де 22 693,63 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку-фактури № та калькуляції; 0,00 грн. - франшиза згідно договору страхування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, зважаючи на викладене вище до AT «СК «АРКС», перейшло право вимоги на отримання від винної особи - ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля TOYOTA (д.р.н. НОМЕР_1 -ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО "ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО"), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.06.2017 року о 07:20 в м. Київ, вулиця Наумова.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно полісу № АК/6768706 (що підтверджується Довідкою № 982578 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу АК/6768706). Полісом № АК/6768706 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза -1 000,00 грн.

Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 14 153,95 грн. було відшкодовано позивачу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № АК/6768706, страхового акту про пряме врегулювання збитку № АХА2219970 від 27.07.2017 року. З метою досудового врегулювання спору позивачем 04.01.2019 року було направлено на адресу відповідача простим листом претензію про регресні вимоги за вих. №СУ/004302/4-1. Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» 8 539,68 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2 102,00 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 квітня 2023 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 8539,68 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00грн.

Не погодившись із рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 квітня 2023 року, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Найдьонова Євгенія Вячеславовича, подав апеляційну скаргу.

У апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що в оскаржуваному рішенні судом не надано оцінку розрахункам страхових відшкодувань, які було надано позивачем. Стверджує, що страхове відшкодування становить 22 693,63 грн. Усупереч зазначеного, страхове відшкодування визначено в розмірі 8 539,68 грн, тобто з явними математичними помилками.

Окрім того, зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників транспортного засобу, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових транспортних засобів виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових транспортних засобів.

3 матеріалів справи убачається, що належний потерпілій особі транспортний засіб значиться 2010 року випуску. Отже, у наведеному випадку значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, з огляду на це апелянт переконаний, що підстави для стягнення з відповідача різниці між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК не могли мати місце під час вирішення цієї справи.

Вважає, що у даному випадку деліктні правовідносини тісно взаємопов`язані з відносинами страхування, тому врахуванню підлягає висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Зазначає, що звертаючись з позовом до ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, позивач не надав жодного обґрунтування причин часткового відшкодування страховиком ПрАт «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» завданої страхувальником ОСОБА_1 шкоди, враховуючи, що ліміт відповідальності становив 100 000 грн. та перевищував заявлений розмір майнової шкоди (22 693,63 грн.).

Судом першої інстанції вказані обставини не дослідженні та не відображенні у оскаржуваному рішенні. При цьому, будь-яких належних правових обґрунтувань підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача різниці між сплаченої ним страхової виплати та сплаченою страховиком відповідача сумою страхового відшкодування позовна заява не містить.

Апелянт переконаний, що з урахуванням обставини, що ПАТ «СК «АРКС», виплатило страхове відшкодування, виходячи з розміру вартості відновлювального ремонту в сумі 22 693,63 грн., що не перевищувало ліміт відповідальності ОСОБА_1 , а тому підстави для стягнення з останнього, як винної особи, на користь позивача різниці між розміром страхового відшкодування, виплаченого позивачем та страховим відшкодуванням компенсованим позивачу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» були відсутні.

Окрім того, вказує, що судом першої інстанції у своєму рішення не встановлено, що з урахуванням розміру встановленого страхового ліміту відповідальності відповідача, а також розміру здійснених позивачем та ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» страхових виплат, у позивача фактично виник спір не з ОСОБА_1 , як особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а з його страховиком - ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», оскільки ним в межах страхового ліміту було виплачено не у повному розмірі пред`явлену позивачем суму страхового відшкодування.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

11 серпня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу. У вказаному відзиві позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

При цьому позивач вказував, що для відновлення попереднього стану пошкодженого транспортного засобу ТОУОТА (д.р.н. НОМЕР_4 ) було використано саме нові комплектуючі частини, тому особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації при відшкодуванні збитків, тому Відповідач має нести відповідальність в розмірі 22 693,63 грн. - вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу - в розмірі фактичних витрат, понесених у зв`язку із ремонтом пошкодженого ТЗ.

Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 02 грудня 2015 року у справі №6-691 С15, від 03 жовтня 2018 року, у справі №201/1431/16-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 686 /17155/15-ц, наголошував, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати) за договором майнового страхування транспортного засобу

Щодо доводу апелянта про те, що коефіцієнт зносу має дорівнювати 0 зауважує, що рік випуску транспортного засобу - 2010 рік, а ДТП мала місце 02.06.2017 року, отже термін експлуатації транспортного засобу становив більше 7 років, отже є підстави для застосування коефіцієнта фізичного зносу, який відповідно до розрахунку коефіцієнту фізичного зносу ДТ3, склав 0,47.

Вказує, що ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» виконано в повному обсязі свої зобов`язання за договором ОСЦПВВНТ3 відповідно до вимог ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і правильною є вимога позивача до відповідача про стягнення вартості різниці між фактичною виплатою здійсненою позивачем за Договором КАСКО та виплатою ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за договором ОСЦПВВНТЗ.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02.06.2017 о 07 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Renault Fluence», державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Наумова, 29 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав та щиро розкаявся. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Цивільно-правова відповідальність власника Дочірнє підприємство "ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО" автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № bm1840а7к5 від 04.01.2017 укладеного між АТ «СК «АХА Страхування» та Дочірнім підприємством "ФМ ЛОЖІСТІК ДНІПРО".

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витяг зі статуту 20.06.2019 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС».

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Fluence», державний номерний знак НОМЕР_2 на час ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», про що свідчить поліс серія АК № 6768706, згідно якого ліміт за шкоду майну 100 000,00, франшиза - 1 000.

В довідці № 982578 про дорожньо-транспортну пригоду від 12.07.2017 № 16085-4/41/11-2017 та акті огляду пошкодженого транспортного засобу від 18.07.2017 року з фотододатками зафіксовані механічні пошкодження автомобіля TOYOTA COROLLA державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно рахунку-фактури № від 24 липня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA COROLLA ZRE151, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 22 693,63грн.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2219976 від 27.07.2017 року, страхового акту про пряме врегулювання збитку № АХА2219970 від 27.07.2017 року та умов Договору страхування № bm1840а7к5 від 04.01.2017, розмір страхового відшкодування склав 22 693,63 гри. (двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто три гривні 63 коп.), які було перераховано Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжних дорученнь № 355 834 від 28.07.2017, № 355 889 від 28.07.2017.

ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було компенсовано суму страхового відшкодування Позивачу в розмірі 14 153,95 грн. в рамках процедури прямого врегулювання збитків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив того, що слід стягнути з відповідача на користь позивача частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 8 539,68 грн. (різниця між вартістю відновлювального ремонту та сумою виплати згідно процедури прямого врегулювання), яка не покривається процедурою прямого врегулювання збитку, та підлягає оплаті винуватцем дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 ,

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Згідно з ч.1 ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоду майну третьої особи.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можлива лише за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вказаний висновок щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність, було викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права

й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених указаним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди

Вказані висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 та постанові Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 686/14368/19.

Також, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик (19 січня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 350/1376/19, провадження № 61-10016св20 (ЄДРСРУ № 102892264).

Отже, колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо можливості покладення на відповідача за встановлених у даній справі обставин, обов`язку з відшкодування різниці між сумою страхового відшкодування та розміром фактично завданих збитків у розмірі 8 539 гривень 68 копійок, оскільки такий висновок суперечить нормам діючого законодавства, так як ліміт відповідальності ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» становить 100 000 гривень, а тому відповідальною особою за відшкодування шкоди в межах цієї суми у даному випадку є ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».

Враховуючи, що у даній справі розмір завданої шкоди позивачу становить 22 693,63 грн., тобто не перевищує ліміт відповідальності страховика покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника ОСОБА_1 , який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, ураховуючи, що суд першої інстанції невірно встановив обставини даної справи, неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи; невірно застосував норми матеріального права, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду та, з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин справи, ухвалює нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому, колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду №524/3490/17-ц від 27.03.2019 року, згідно якого: «Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви та апеляційної скарги заявника, яким судами надана належна оцінка, Верховний Суд доходить висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх».

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 153.00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Найдьоновим Євгенієм Вячеславовичем, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 квітня 2023 року - задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 квітня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова