Справа № 165/957/23
Провадження № 2/165/326/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
11 грудня 2023 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ушакова М.М.,
за участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Виконавчого комітету Нововолинської міської ради у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності, -
встановив:
22 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , Виконавчого комітету Нововолинської міської ради у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що набув право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) згідно свідоцтва на право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 2-2471 від 02.07.2003. Даний житловий будинок успадкував після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний житловий будинок був збудований його батьком ОСОБА_6 ще у 1956 році. Вказує, що згідно вищезазначеного свідоцтва на право на спадщину за законом спадкове майно складається з: дерев`яного житлового будинку, загальна площа якого становить 40,7 кв.м., в тому числі житлова - 15,7 кв.м., з господарських та побутових будівель та споруд: літньої кухні Б-1, гаража В-1, вбиральні Г, огорожі- 1, тамбура-б, сарая-прибудови-б1. Зазначає, що з його згоди на прохання дочки ОСОБА_4 , він, як батько дозволив їй проживати з своєю сім`єю у літній кухні, що розташована поряд з його будинком на подвір`ї садиби, де вони проживають орієнтовно з 2000 року. Посилається на те, що після смерті дружини ОСОБА_7 , яка померла у 2004 році, його донька ОСОБА_4 у 2005 році без його відома, як вже було з`ясовано обставинами справи при розгляді судової справи №165/813/20, отримала рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 19.05.2005р. №146 «Про дозвіл на проведення реконструкції існуючої літньої кухні під одноквартирний житловий будинок на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , яка надається їй у власність для будівництва, за рахунок вилучення частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 , що знаходиться в користувача її батька, ОСОБА_1 за його згодою згідно заяви від 17.05.2005 року». Також вказує, що у 2009 році за рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 25 лютого 2009 року №81 «Про оформлення права власності на житловий будинок» його дочка ОСОБА_4 зареєструвалаправо власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 та отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.03.2009 року за №3316. Стверджує, що у 2020 році ОСОБА_4 разом із чоловіком Град ОСОБА_8 вичем заявили йому в ультимативній формі, що земельна ділянка біля будинку буде належати їм, тому вони розпочинають процес її приватизації, а також повідомили, що збираються засипати прилеглу до його будинку ділянку, яку він використовує для городництва, шахтною породою для подальшого облаштування окремого в`їзду та проходу до свого житлового будинку. Зазначає, що дана новина для нього була шокуюча, оскільки дочка ніколи не говорила про будівництво нового житлового будинку чи перебудови існуючого. Вказує, що у 2009 році за рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 25.02.2009 року №81 ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.03.2009 року, а дозвіл на виконання будівельних робіт був наданий відповідачу від 15.04.2008 року. Також стверджує, що відповідач без його відома переобладнала його літню кухню під житловий будинок, оформивши зазначену побутову будівлю, як житловий будинок у свою приватну власність. Крім того зазначив, що відповідно до листа Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 23.01.2020 №01-67/226184 у відділі містобудування та архітектури Нововолинської міської ради відсутня інформація щодо присвоєння адреси по АДРЕСА_3 та відсутній будівельний паспорт на забудову земельної ділянки на АДРЕСА_3 .
Позивач посилається на те, що задля відновлення своїх прав на свою садибу із господарськими будівлями, побутовими приміщеннями та прилеглою територією звернувся до суду за захистом своїх конституційних та майнових прав. Позивач вважає незаконним рішення від 19.05.2005 року №146 прийняте Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради також із підстав порушення процедури безоплатної передачі земельної ділянки, передбаченої вимогами Земельного кодексу України, який діяв у новій редакції з 01.01.2002, оскільки вважає, що згідно вимог Земельного кодексу України порушені норми, що регулюють процес відведення земельних ділянок у власність громадянам, а саме статті 116, 118, 120, 125 та 126, а також вимоги статті 141, через таке рішення про передачу відповідачу у власність для будівництва, за рахунок вилучення частини земельної ділянки. Позивач вважає, відповідача недобросовісним набувачем чужого майна, яка знала про те, що спірне майно їй не належить та навмисно незаконно заволоділа його майном.
Позивач просить визнати право власності на нерухоме майно (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_3 за ним шляхом внесення належного запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно їх обмежень і обтяжень в Державний реєстр речового права на нерухоме майно, та визнати протиправними та скасувати рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 19.05.2005 №146 та рішення від 25.02.2009 №81, а також стягнути судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позові, просили позов задовольнити повністю.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
До проведення судового засідання представник відповідача Виконавчого комітету Нововолинської міської ради у Волинській області подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності за наявними матеріалами у справі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (Комунальне підприємство "Волиньпроект" Волинської обласної ради) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності за наявними матеріалами справи.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах письмові докази в їх сукупності, оглянувши матеріали цивільної справи №165/813/20, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2003 (а.с.12), копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.10.2003 (а.с.13), копії технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна (а.с.14-17) встановлено, що після смерті матері ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.12). З даного свідоцтва про право на спадщину за законом встановлено, що вказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами належав ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.12).
Згідно технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 40.7 кв.м, в тому числі житлова 15.7 кв.м, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: літня кухня Б-1, гараж В-1, вбиральня Г, огорожа -1, тамбур-б, сарай-прибудова б1 (а.с.14-17).
Із копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.03.2009 (а.с.12), копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.04.2009 (а.с.29) встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_4 .
Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з цим, згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року по цивільній справі №165/813/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Нововолинська міська рада Волинської області, Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 19.05.2005 №146 "Заяви громадян по індивідуальному будівництву" в частині п. №19 щодо надання дозволу гр. ОСОБА_4 провести реконструкцію існуючої літньої кухні під одноквартирний житловий будинок на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , яка надається їй у власність для будівництва, за рахунок вилучення частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 , що знаходиться у користуванні її батька ОСОБА_1 за його згодою згідно з заявою від 17.05.2005 та п. № 20 в частині зазначених зобов`язань по даному рішенню; визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 25.02.2009 № 81 в частині реєстрації права власності та видачі Свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ; скасування реєстрації права власності на нерухоме майно (житловий будинок), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , зареєстрованого в електронному реєстрі КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації за №26719860 від 01.04.2009, відмовлено (а.с.17-22 т.2 справа №165/813/20).
Постановою Волинського апеляційного суду від 17 січня 2023 року по цивільній справі №165/813/20 апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення суду обгрунтування відмови у позові за спливом позовної давності, у решті рішення суду залишено без змін (а.с.76-78 т.2 справа №165/813/20).
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У наведеній правовій нормі мова йде про преюдиційні факти.
Преюдиційність (від лат. praejudicio предрешение) у процесуальному праві обов`язок суду, який розглядає справу, прийняти без перевірки та доказів факти, які раніше вже були встановлені набравшим законної сили судовим рішенням або вироком у будь-якій іншій справі. Преюдиційність дозволяє уникнути ухвалення суперечливих судових актів щодо одного й того ж питання та вирішувати справи з найменшими витратами часу та засобів.
Верховний Суд вже неодноразово у своїх постановах зазначав про особливості застосування інститут преюдиції.
Преюдиційні обставини обов`язкові для суду навіть якщо він вважає, що вони були встановлені неправильно.
Суть преюдиції полягає в неприпустимості ставлення під сумнів судового рішення, яке набрало законної сили, а також повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Межі преюдиції, умови за наявності яких преюдиційні обставини не потребують доказування.
Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови, як обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17).
Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.
Правило про преюдицію сприяє додержанню процесуальної економії.
Аналізуючи вищезазначене, враховуючи, що вищевказані позовні вимоги уже були предметом розгляду судом, рішенням суду, яке набрало законної сили 17.01.2023 було відмовлено у задоволенні даних позовних вимог, інших доказів суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необгрунтованими. Докази на які посилається позивач спростовані у судовому засіданні, поясненнями представника відповідача, матеріалами справи.
Будь-яких інших правових підстав для витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_3 за позивачем ОСОБА_1 шляхом внесення належного запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно їх обмежень і обтяжень в Державний реєстр речового права на нерухоме майно, та визнання протиправними та скасування рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 19.05.2005 №146 та рішення від 25.02.2009 №81позивачем та його представником не зазначено та не надано доказів на їх обґрунтування.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Виконавчого комітету Нововолинської міської ради у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 шляхом внесення належного запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно їх обмежень і обтяжень в Державний реєстр речового права на нерухоме майно, та визнання протиправними та скасування рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 19.05.2005 №146 та рішення від 25.02.2009 №81, є безпідставними, не доведеними та не підлягають до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.141 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Виконавчого комітету Нововолинської міської ради у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 шляхом внесення належного запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно їх обмежень і обтяжень в Державний реєстр речового права на нерухоме майно, та визнання протиправними та скасування рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 19.05.2005 №146 та рішення від 25.02.2009 №81, відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку доВолинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 19.12.2023.
Головуючий суддя М.М. Ушаков