ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року

м. Харків

справа № 646/1542/23

провадження № 22-ц/818/1971/23

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.

суддів: Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач Харківська міська рада

відповідачі ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року у складі судді Благої І.С.,-

УСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати у сумі 140505 грн 60 коп. за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023 про АДРЕСА_1 за період з 12.11.2021 по 28.02.2022 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Харківської міської ради від 14.07.2021 №152/21 «Про розроблення документації із землеустрою» відповідачу було надано дозвіл на розробку відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0670 га по АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлових будівель літ. «А-3» (готель), літ. «Б-3» (адміністративно-офісна будівля). До Державного земельного кадастру внесені відомості про земельну ділянку за вказаною адресою з кадастровим номером :01:013:0023, що має категорію земель житлової та громадської забудови, її цільове призначення для будівництва та обслуговування туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; вид використання - обслуговування нежитлових будівель літ. «А-3» (готель), літ. «Б-3» (адміністративно-офісна будівля); дата державної реєстрації 12.11.2021р. Відповідач є власником нежитлових приміщень №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 літ «Б-3» (підвал) площею 73,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2005р. №5384), нежитлових приміщень 1-го поверху №№1-7, 2 поверху №№8-12 та 3-го поверху №№13-17 площею 534,5 кв.м за тією ж адресою (на підставі договору дарування від 15.06.2020р. №718), а також нежитлової будівлі літ. «А-3» загальною площею 670,3 кв.м за тією ж адресою (на підставі договору дарування від 15.06.2020р. №715). Зазначена земельна ділянка знаходиться у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. Відповідач не зареєстрований платником земельного податку або орендної плати за цю земельну ділянку. У період з 12.11.2021 по 28.02.2022 відповідач не сплатив за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, тому вважається що він зберіг за рахунок власника земельної ділянки грошові кошти у розмірі орендної плати. Розрахунок розміру безпідставно збережених відповідачем коштів здійснений позивачем на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 140505 (сто сорок тисяч п`ятсот п`ять) грн. 60 коп. за використання земельної ділянки про АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:013:0023 за період з 12.11.2021р. по 28.02.2022р. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Не погодившись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі, помилково вважав доведеним обставини, що мають значення для справи та ухвалив рішення що не відповідає вимогам закону. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження позову. А саме, не надано витягу нормативно грошової оцінки земельної ділянки на 2021 рік,

Також судом першої інстанції не взято до уваги, що орендна плата залежить від строку оренди, а також при розрахунку застосовується ставка у відповідності до цільового призначення.

Позивачем у своєму розрахунку зазначено ставку 8%, але згідно «Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові» (Далі Положення) затвердженим рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008 зі змінами на 12.11.2021 земельна ділянку з кадастровим номером :01:013:0023 має цільове призначення з кодом 03.08 для будівництва та обслуговування туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Згідно п. 4.1. Положення починаючи з 01.01.2022 ставки річної орендної плати для готелів та закладів громадського харчування становить 3% .

За таких обставин, судом першої інстанції передчасно визнано обґрунтованим розрахунок безпідставно збережених коштів за 2021 рік та 2022 рік із застосуванням ставки оренди 8% (без можливого застосування понижуючого відсотка через строк оренди і зменшення орендних ставок з 01.01.2022).

Також вважає, що норми ст. 377 ЦК України та ст. 120 Земельного Кодексу України не регулюють спірні відносини сторін.

Харківська міська рада надала пояснення в яких просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення як необґрунтовану. Посилається на те, що в обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач - фізична особа ОСОБА_1 взагалі не зазначає, яким чином ним використовується земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0023 площею 0,0676 га по АДРЕСА_1 , а лише вважає, що Харківською міською радою не враховано цільове призначення земельної ділянки. Обстеження на місцевості встановлено, що земельна ділянка площею 0, 0670 га (кадастровий номер :01:013:0023) по АДРЕСА_1 використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, право власності які в цілому зареєстроване за ОСОБА_1 ..Здійснюючи розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати Харківською міською радою застосовано ставку річної орендної плати у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки.При цьому, обстеженням не було встановлено використання фізичною особою ОСОБА_1 , як фактичним користувачем, земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023 під готель чи адміністративно - офісну будівлю.

Харківська міська рада не погоджується з доводами апелянта стосовно не доведення позивачем розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2021 рік. Позивачем надано витяг № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 13.02.2023, відповідно до якого, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023 становить 6955027, 43 грн. В даному випадку, для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки потрібно поділити розмір НГО вказаний у витягу на відповідні коефіцієнти індексації за попередні роки. Доводи ОСОБА_1 про ненадання позивачем середнього розрахунку орендної плати та незастосування понижуючого коефіцієнту, з врахуванням строку оренди є безпідставними.Оскільки предметом позову у дійсній справі є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 12.11.2021 по 28.02.2022, а не стягнення заборгованості з орендної плати.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає в повній мірі.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, Відповідач є власником наступного нерухомого майна за адрсеою: АДРЕСА_1 :

- нежитлових приміщень №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 літ «Б-3» (підвал) площею 73,5 кв.м - на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.12.2005р. №5384, а також декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ХК №19, виданого 09.06.2017 Інспекцією держаного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради;

- нежитлових приміщень 1-го поверху №№1-7, 2 поверху №№8-12 та 3-го поверху №№13-17 площею 534,5 кв.м - на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15.06.2020 №718;

- нежитлової будівлі літ. «А-3» загальною площею 670,3 кв.м - на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15.06.2020 №715.

Ці обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна (Інформаційна довідка від 29.03.2023р. №327364204).

Рішенням Харківської міської ради від 14.07.2021р. №152/21 «Про розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею, орієнтовно, 0,0670 га для обслуговування нежитлових будівель літ. «А-3» (готель), літ. «Б-3» (адміністративно-офісна будівля) по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.11.2021 №НВ-021, земельна ділянка площею 0,0676 га з кадастровим номером :01:013:0023 розташована у АДРЕСА_1 та має категорію земель «Землі житлової та громадської забудови) та цільове призначення: (03.08) для будівництва та обслуговування туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; вид використання - обслуговування нежитлових будівель літ. «А-3» (готель), літ. «Б-3» (адміністративно-офісна будівля). Дата державної реєстрації земельної ділянки 12.11.2021 Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 25.08.2021 , виготовлений ТОВ «ЛІК-ПРОЕКТ».

Згідно акту обстеження від 29.03.2023 складеного головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Павловським Р.В. земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0023 за адресою: АДРЕСА_1 використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, право власності на які в цілому зареєстроване за ОСОБА_1 .

За інформацією Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 21.03.2023р. ОСОБА_1 не зареєстрований платником земельного податку або орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023 становить 6955027 грн 43 коп. (відповідно до витягу №НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 13.02.2023р.).

Позивачем надано розрахунки суми безпідставно збережених позивачем коштів за використання вищевказаної земельної ділянки, а саме:

-за період з 12.11.2021р. по 31.12.2021р. у розмірі 59867 грн. 60 коп., виходячи з нормативної грошової оцінки у розмірі 5498045 грн. та ставки річної орендної плати 8%;

-за період з 01.01.2022р. по 28.02.2022р. у розмірі 80638 грн. 00 коп., виходячи з нормативної грошової оцінки у розмірі 6047850 грн. та ставки річної орендної плати 8%.

Отже, за вказаними розрахунками загальна сума безпідставно збережених відповідачем коштів становить 140505 (сто сорок тисяч п`ятсот п`ять) грн. 60 коп.

З моменту формування земельної ділянки по АДРЕСА_1 як об`єкта речового права, тобто з 12.11.2021, єдиною належною правовою підставою користування нею відповідачем був би договір оренди, який мав укладатися між Харківською міською радою (як органом місцевого самоврядування, через який територіальна громада міста Харкова реалізує право власності на землі комунальної власності) та відповідачем. І таке речове право на підставі відповідного договору оренди підлягало обов`язковій державній реєстрації. Але такий договір між цими сторонами не укладався. Отже, відповідач, користуючись земельною ділянкою, не сплачував до міського бюджету грошові кошти у розмірі орендної плати за цю земельну ділянку.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-80, 89 ЦПК України, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є фактичним користувачем земельної ділянки та без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг кошти, які б мав сплатити як орендну плату. Тому ці кошти підлягають стягненню на користь власника земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України як безпідставно збережені.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, згідно ст. 124 ЗК України, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди землі і його державної реєстрації.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічним чином встановлено перехід права користування на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на будівлі або споруди, унормовують положення статті 377 ЦК України.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку.

Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, у тому числі, й шляхом відшкодування заподіяних збитків, а також застосування інших, передбачених законом, способів.

Із положень ст. 206 ЗК України слідує, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно п .п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди (ст. 288 ПК України).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від05.08.2022 у справі № 922/2060/20 дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Верховний Суд неодноразово викладав правовий висновок, згідно з яким для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212- 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2020 у справі № 922/981/18, від 09 лютого 2021 у справі № 922/3617/19, від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19, а також у постановах від05.08.2022 у справі № 922/2060/20, від 20.09.2022 р. у справі № 922/3684/20 та від 28.09.2022 у справі № 925/1370/20, який прийняті після ухвалення оскаржуваних судових рішень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на невірний розрахунок зроблений позивачем, а саме не вірно застосовано відсоткову ставку, оскільки цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

Проте, його незгода спростовується наступним.

Здійснюючи розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати Харківською міською радою застосовано ставку річної орендної плати у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки, оскільки обстеженням не було встановлено використання фізичною особою ОСОБА_1 , як фактичним користувачем, земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023 під готель чи адміністративно - офісну будівлю.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців від 25.05.2023 ОСОБА_1 не є суб`єктом підприємницької діяльності. Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця здійснена за її рішенням 13.12.2016. При цьому, в період з 24.12.2005 по 13.12.2016 видами економічної діяльності ОСОБА_1 було надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний) та управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0023 використовується під готель чи адміністративно-офісну будівлю.

Враховуючи, що фізична особа ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання та відповідно в установленому законом порядку не здійснює діяльність пов`язаною з використанням земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023 під готель чи адміністративно-офісну будівлю, Харківською міською радою обґрунтовано було застосовано ставку річної орендної плати у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає підпункту 24 пункту 4.1 Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові», затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 ( далі - Положення № 41/08), в редакції з 01.01.2022 та п. 2.5 Положення № 41/08 Положення, в редакції до 01.01.2022.

Відповідно до п. 4.1. Положення № 41/08 в редакції, яка діяла до 01.01.2022, при використанні земельної ділянки під готелі, застосується річна орендна ставка у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому, відповідно до п. 4.1 враховується саме використання земельної ділянки, а не вид використання земельної ділянки зареєстрований у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку. Про це свідчить зокрема заголовок таблиці, яка міститься у п. 4.1 Положення 41/08, який встановлює особливий режим розрахунку орендної плати.

Відповідно до п. 2.5 Положення № 41/08, в редакції яка діяла до 01.01.2022, розмір поточної базової ставки орендної плати, визначений відповідно до наведених вихідних даних, становить 0,08, тобто 8%.

Таким чином, для адміністративно-офісних будівель до 01.01.2022 року відповідно до вимог Положення № 41/08 не встановлювалось особливого режиму розрахунку орендної плати.

Щодо посилань ОСОБА_1 про відсутність витягу з технічної документації з нормативно грошової оцінки, судова колегія зазначає, що чинне земельне законодавство, в тому числі стаття 20 Закону України «Про оцінку земель», не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі; витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

Наведений висновок відповідає правовому висновку викладеному у пункті 51 постанови Верховного Суду від 29.05.2020 у справі №922/2843/19.

Як зазначено в поясненнях ХМР розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 0,0670 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:013:0023) за 2021-2022 роки був розрахований на підставі витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 13.02.2023 № НВ- 023 з урахуванням коефіцієнту індексації, що не суперечить вимогам закону.

Судова колегія зазначає, що предметом позову у справі № 646/1542/23 є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 12.11.2021 по 28.02.2022, а не стягнення заборгованості з орендної плати.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Аналогічні за змістом висновки містить постанова Верховного Суду від 29 травня 2020 року у справі № 922/2843/19.

У зв`язку з викладеним, розмір безпідставно збережених коштів за використання земельною ділянкою обґрунтовано здійснювався Харківською міською радою у розмірі орендної плати.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У разі залишення апеляційної скарги без задоволення питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 грудня 2023 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук