КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/947/95/23
УХВАЛА

14.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Торгонської В.М,

за участю сторін по справі:

представника скаржника адвоката Ніца А.С.

представника ОСОБА_1 адвоката Главацького Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Джміля Олександра Олександровича,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року представник скаржника ОСОБА_2 адвокат Чумаченко Святослав Олександрович звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Джміля Олександра Олександровича, в якій просив: визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича щодо не винесення постанови про накладення арешту на домоволодіння, загальною площею 47.7 кв.м, житловою площею 23.4 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .Зобов`язати старшого державного виконавця Джміля Олександра Олександровича винести постанову про накладення арешту на домоволодіння, загальною площею 47.7 кв.м, житловою площею 23.4 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстроване за боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що державний виконавець Джміль О.О., в порушення імперативних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 26 та ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття ВП 72606837, а саме 23.08.2023 року, не перевірив в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності боржника на домоволодіння загальною площею 47.7 кв.м, житловою площею 23.4 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та не виніс постанову про накладення арешту на вказане нерухоме майно.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 року скаргу прийнято до провадження.

У судовому засіданні, яке відбулось 14.12.2023 року представник скаржника ОСОБА_2 - адвокат Ніц А.С. скаргу підтримав у повному обсязі.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Главацький Ю.А. у задоволенні скарги просив відмовити, надавши суду письмові пояснення в яких зазначає, що з урахуванням ст.. 48 та принципу Закону України «Про виконавче провадження» щодо співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, державний виконавець Відділу не був уповноважений накладати арешт саме на нерухоме майно боржника, домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Джміль Олександр Олександрович у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, від начальника відділу надійшов відзив на скаргу, в якому вимоги скарги не визнав та заперечував проти її задоволення, посилаючись на законність дій державного виконавця.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги із наступних підстав.

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 947/13158/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28 квітня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1073 (однак тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

21.08.2023 року представником ОСОБА_2 була подана заява до Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) про примусове виконання виконавчого листа виданого Київським районним судом м. Одеси 16.08.2023 року. У вказаній заяві представником ОСОБА_2 було зазначено, що боржнику на праві приватної власності належить домоволодіння загальною площею 47.7 кв.м, житловою площею 23.4 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою забезпечення виконання судового рішення суду, представник просив накласти арешт на вказане нерухоме майно.

23.08.2023 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Джмілем Олександром Олександровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72606837.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Одночасно з відкриттям провадження державним виконавцем направлені запити до ДПС, ПФУ, МВС та до банківських установ для перевірки майнового стану боржника.

Цього ж дня, 23.08.2023 року постановою державного виконавця було накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_4 .

29.08.2023 року до Відділу ДВС було направлено адвокатський запит №1- 1/28.08/2023 по ВП №72606837, з проханням, зокрема, надати інформацію, чи було накладено арешт на вищевказане домоволодіння, що зареєстроване за боржником.

30.08.2023 року постановою про арешт майна боржника за ВП №72606837 старшим державним виконавцем Джмілем О.О. було накладено арешт на транспортний засіб TESLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , який належить боржнику.

04.09.2023 року до Відділу ДВС представником Гаргурі А.О. було направлено адвокатський запит №1-1/04.09/2023 з проханням винести постанову про накладення арешту на вищевказане домоволодіння, однак адвокатські запити з проханням накласти арешт на нерухоме майно були проігноровані державним виконавцем Джмілем О.О.

06.09.2023 року представником ОСОБА_2 до начальника Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) та Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено скаргу на дії та рішення державного виконавця з проханням зобов`язати державного виконавця Джміля Олександра Олександровича винести постанову про накладення арешту на домоволодіння та прийняти рішення про застосування відповідних заходів реагування для недопущення подібних порушень по вказаному виконавчому проваджені у майбутньому.

12.09.2023 року представником ОСОБА_2 було направлено адвокатський запит №1-1/12.09/2023 до Відділу ДВС з проханням надати актуальний помісячний розрахунок заборгованості за весь період стягнення за ВП №72606837.

18.09.2023 року від Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) надійшов лист №72971 від 23.08.2023 року із розрахунком заборгованості по ВП №72606837, яким повідомлено, що станом на 23.08.2023 року розрахунок заборгованості по сплаті аліментів становить 19 440,00 грн.

Суд звертає увагу, що лише 19.09.2023 року державним виконавцем було сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої було встановлено, що боржнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В якості заперечень проти задоволення скарги та правомірності дій державного виконавця начальник Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) посилається на те, що виконання рішення суду забезпечено шляхом арешту належного боржнику рухомого майна, а саме автомобілю «TESLA», з номером державної реєстрації НОМЕР_2 .

Разом з тим, суд бере до уваги той факт, що на адвокатський запит Державною митною службою України було надано лист № 19/19-02-02/8.19/4034 від 29.09.2023 року, відповідно до якого за відомостями з інформаційних ресурсів Держмитслужби станом на 28.09.2023 щодо перетину митного кордону України транспортним засобом марки «TESLA», моделі «MODEL S» , VIN код НОМЕР_4 номером державної реєстрації НОМЕР_2 , виїхав 25.02.2022 року за межі митної території України каналом «зелений коридор».

Також згідно листа Одеської митниці № 7.10-4/27/8.19/18934 від 03.10.2023 року встановлено, що згідно наявних електронних баз даних Одеської митниці, зафіксовано факт переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу 25.02.2022 року.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Згідно із положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження"державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Аналіз вищевказаних норм Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про обов`язок державного виконавця в ході примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів перш за все встановити розмір та наявність заборгованості зі сплати аліментів, повідомити боржника про таке, встановити наявність заробітку (доходу) боржника, виявити майно, яке йому належить, та після цього, в разі потреби, вирішити питання про необхідність накладення арешту на все майно боржника, його частини та провести його опис, та здійснювати інші дії щодо примусового виконання рішення.

Таким чином суд погоджується з доводами скаржника, що державним виконавцем було забезпечено виконання рішення суду майном, яке фактично відсутнє на території України, і реалізація якого в майбутньому за наявності боргу по аліментам фактично неможлива.

Вищевказаних обставин державний виконавець належним чином не перевірив, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги в частині наявної бездіяльності старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича щодо не винесенняпри відкритті виконавчого провадження постанови про накладення арешту на домоволодіння, загальною площею 47.7 кв.м, житловою площею 23.4 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у зв`язку з чим скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимог скарги в частині зобов`язання старшого державного виконавця винести постанову про накладення арешту на домоволодіння, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, як встановлено в ході розгляду скарги, на теперішній час заборгованість по сплаті аліментів у боржника ОСОБА_1 відсутня, так як останнім сплачено на депозитний рахунок Відділу грошові кошти в сумі 19440 грн. Як зазначено в матеріалах виконавчого провадження станом на 13.09.2023 року заборгованість по аліментам відсутня.

З огляду на вказане суд вважає, що правових підстав для накладення арешту на майно боржника не має, у зв`язку з чим вимоги скарги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.. 447-453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Джміля Олександра Олександровича задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича щодо не винесення постанови про накладення арешту на домоволодіння, загальною площею 47.7 кв.м, житловою площею 23.4 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.12.2023 року.

Суддя Петренко В. С.