Справа № 671/2315/23
Провадження № 2/671/590/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 р. м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Никифорова Є. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування.

На обґрунтування позовних вимог вказано, що 24 вересня 2018 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Гайсин, автодорогою Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, неподалік с. Краспопілка Гайсинського району, допустив зіткнення передньою частиною із задньою правою частиною причепа «ГБК 8527», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався разом із автомобілем «Камаз 55102», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Рено Трафік", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 загинув на місці пригоди від отриманих тілесних ушкоджень.

За фактом «казаної дорожньо-транспортної пригоди 24 вересни 2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

30 січня 2019 року до Гайсинського районного суду Вінницької області надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт від 24.01.2018 у кримінальному провадженні №0000378 від 24.09.2018 за фактом вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

У вищевказаному обвинувальному акті вказувалося на те, що згідно з висновками автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №717 від 08.11.2018 в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля "Рсно Трафік", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.04.2023 у справі №129/341/19 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, провадження у справі було зупинене до закінчення проведення експертизи.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Рено Трафік", д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди (24.09.2018) була застрахована у ПрАТ СК «Арсенал - Страхування» згідно Полісу АК8974545.

22 липня 2019 року на адресу ПрАТ СК «Арсенал - Страхування» представником заявника надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини потерпілого ОСОБА_1 і долучено всі необхідні для прийняття рішення документи, передбачені статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складалася із: 2227,00 грн - відшкодування витрат на поховання та 44 676, 00 грн моральної шкоди для дружини потерпілого ОСОБА_1 .

09 серпня 2019 року та 10 вересня 2019 року на адресу ПрАТ СК «Арсенал Страхування» були надіслані запити про падання інформації з проханням надати відомості про етап розгляду заяви про виплату страхового відшкодування.

13 вересня 2019 року та 21 листопада 2019 року ПрАТ СК «Арсенал Страхування» листами повідомило, що розгляд страхової справи є призупиненим та сформувало прохання долучити до матеріалів справи інформацію про батьків/дітей загиблого та місце поховання ОСОБА_4 .

23 серпня 2023 року на адресу ПрАТ СК «Арсенал - Страхування» представником заявника надіслано заяву про долучення документів, серед яких була копія обвинувального акту від 24.01.2018 у кримінальному провадженні №0000378 від 24.09.2018 за фактом вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та інформація щодо батьків/дітей загиблого та місце поховання ОСОБА_4 . Серед іншого, представник заявника повідомив, що з моменту ДТП минуло три роки, тому наявність/відсутність родичів першої лінії споріднення у ОСОБА_4 правого значення не має, адже вони вже втратили своє право на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування.

Проте, виплати страхового відшкодування па користь дружини загиблого ОСОБА_1 здійснено не було, що свідчить про порушення прав та законних інтересів останньої, як потерпілої внаслідок кримінального правопорушення.

Позивач з рішенням ПрАТ СК «Арсенал Страхування» про зупинення строків розгляду страхової справи і відтермінування прийняття рішення про виплату страхового відшкодування не погоджується, вважає його безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пасажир, оскільки цивільно-правова відповідальність водія авто "Рено Трафік", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини третьої особи - пасажира.

Таким чином, рішення страхової компанії про зупинення строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність вироку суду позивач вважає необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілої на отримання страхового відшкодування.

Позивач вказує, що з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодування, тобто з 25 липня 2019 року, минуло більш, ніж 90 днів, тому є підстави вважати дії страховика незаконними та вимагати стягнення штрафних пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, на підставі ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», інфляційних втрат та трьох процентів річних за час прострочення виплати суми страхового відшкодування на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Розрахунок штрафних санкцій виконаний позивачем починаючи із 91 дня, а саме: за період з 24.10.2019 по 06.10.2023.

Згідно з розрахунками позивача, до загальної суми у розмірі 46 903,10 грн нараховуються: пеня, три проценти річних та інфляційні втрати за користування чужими коштами за весь час прострочення згідно ст. 625 ЦК України за період з 24.10.2019 по 06.10.2023, що становить: 80804,12 грн, з яких: пеня - 51912,31 грн, відсотки річні - 5562,84 грн, інфляційні втрати - 23328,97 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування в сумі 46 903,10 грн, що складається з витрат на поховання у розмірі 2227,10 грн та моральної шкоди у розмірі 44 676,00 грн, пеню у розмірі 51912,31 грн, три відсотки річних у розмірі 5562,84 грн, інфляційні втрати у розмірі 23328,97 грн, а всього стягнути з відповідача на її користь 127707,22 грн.

18.10.2023 провадження у справі відкрито. Суд ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами на підставі ч. 4 ст. 19, ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідачем до суду надано відзив згідно з яким ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» позовні вимоги не визнає з посиланням на те, що права позивача відповідачем не порушені.

Заперечення проти позову мотивовано тим, що підставами для позовних вимог ОСОБА_1 є настання дорожньо-транспортної пригоди 24.09.2018 на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кропивницький- Знам`янка, неподалік с. Краснопілка, Гайсинського району Вінницької області за участю транспортного засобу «RENAULT Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та причепа транспортного засобу «Камаз 55102», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . За даним фактом ДТП та смерті ОСОБА_5 було відкрито кримінальне провадження №0000378 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Відповідач вказує, що станом на дату подання цього відзиву, кримінальна справа № 129/341/19 за кримінальним провадженням №0000378 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України перебуває на розгляді Гайсинського районного суду Вінницької області та вирок відсутній.

Правовідносини, які склались між позивачем та страховиком регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Згідно п. 1 ст. 2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Тому, саме вказаний Закон підлягає застосуванню до правовідносин, що склались між учасниками справи.

Згідно п. 1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, саме нормами спеціального Закону встановлено порядок та строки здійснення страхового відшкодування.

Згідно з п. 35.1. ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Однак, згідно абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Таким чином, існує пряма норма спеціальною Закону щодо зупинення перебігу строку для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування до прийняття рішення та набрання ним чинності у відповідній кримінальній справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, оскільки у цій предметом розгляду у цій справі є правові наслідки дій/бездіяльності водія забезпеченого транспортного засобу, рішення у кримінальній справі, що набрало чинності є обов`язковим для суду при розгляді цієї справи.

При цьому у кримінальному провадженні встановлюється не тільки наявність або відсутність вини особи, а й інші важливі обставини дорожньо-транспортної пригоди, що можуть виплинути на підстави прийняття рішення страховиком.

Крім того, вказує, що ДТП сталася внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, а тому, в порядку ст. 1188 ЦК України, шкода відшкодовується за принципом вини, яка встановлюється виключно судом.

Виходячи з завдань кримінального процесу, саме під час розгляду кримінальної справи суд при ухваленні вироку повинен встановити наявність або відсутність причинно-наслідкового зв`язку між подією ДТП, що мала місце 24.09.2018 та фактом смерті потерпілого ОСОБА_4 наявність або відсутність обставин непереборної сили, що спричинили ДТП, наявність або відсутність порушень Правил дорожнього руху України в діях іншого учасника ДТП, що у відповідності до положень ст.91 КПК України, відноситься до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 32 та ст. 37 спеціального Закону, встановлення цих же обставин є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Наявність кримінального провадження є лише підставою для припинення перебігу строків, визначених п. 36.2 ст.36 Закону для прийняття страховиком одного із двох рішень, визначених цією ж нормою: про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійснення страхового відшкодування.

Відновлення перебігу вказаного строку пов`язується законодавцем із днем коли страховику стало відомо про набрання рішенням у кримінальній справі законної сили.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження перебуває в провадженні суду, страховик позбавлений об`єктивної можливості встановити всі обставини подій, наявність чи відсутність підстав для визнання випадків страховими та прийняти відповідне законне та обґрунтоване рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідач також вказує, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження, що лише вона є особою, яка має право на отримання відшкодування моральної шкоди відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону та відсутні інші особи (діти, батьки загиблого), які мають право на отримання також ж відшкодування в рівних частинах.

Під час розгляду справи відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі та про витребування доказів.

04.12.2023 в задоволенні клопотання представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили вироком суду в кримінальній справі № 129/341/19 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, що перебуває на розгляді Гайсинського районного суду Вінницької області, відмовлено.

04.12.2023 в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування витягу з державного реєстру актів цивільного стану щодо дітей та батьків ОСОБА_4 відмовлено.

17.11.2023 від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог згідно з якою позивач просила стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування в сумі 46 903,10 грн, що складається з витрат на поховання у розмірі 2227,10 грн та моральної шкоди у розмірі 44 676,00 грн, пеню у розмірі 53721,61 грн, три відсотки річних у розмірі 5713,18 грн, інфляційні втрати у розмірі 24244,79 грн, а всього стягнути з відповідача на її користь 83679,58 грн.

Суд залишає вказану заяву без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 279 ЦПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки провадження у справі відкрито 18.10.2023, при цьому, суд ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами, строк подання заяви про збільшення позовних вимог закінчився 17.11.2023.

Заяву про збільшення позовних вимог подано засобами поштового зв`язку 14.11.2023, що підтверджується календарним штампом на конверті, отже, заяву подано з пропуском процесуального строку, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 49, ч. 3 ст. 279 ЦПК України.

Суд дослідив матеріали справи та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24 вересня 2018 року на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кропивницький- Знам`янка, неподалік с. Краспопілка Гайсинського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Камаз 55102», д.н.з. НОМЕР_3 , з причепом «ГБК 8527», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Рено Трафік", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 загинув на місці пригоди від отриманих тілесних ушкоджень.

За фактом «казаної дорожньо-транспортної пригоди 24 вересни 2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 з 2008 року перебуваючи на диспансерному обліку та проходячи щорічне планове стаціонарне лікування з приводу серцево-судинних хвороб, розуміючи, що періодично його стан його здоров`я погіршується та він втрачає свідомість, продовжив керувати транспортними засобами усвідомлюючи небезпечність своїх дій для сторонніх осіб.

Біля 15 години 30 хвилин 24.09.2018 водій ОСОБА_2 , перебуваючи у хворобливому стані, керуючи технічно справним автомобілем «Рено Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Гайсин, автодорогою Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, неподалік с. Краснопілка Гайсинського району, з врахуванням швидкості руху не обрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення із задньою правою частиною причепа «ГКБ 8527», державний номерний знак НОМЕР_2 автомобіля «Камаз 55102», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку.

Внаслідок зіткнення транспортних засобів від отриманих тілесних ушкоджень на місці пригоди загинув пасажир автомобіля "Рено Трафік" і ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 102 від 22.11.2018 смерть ОСОБА_4 настала внаслідок полі травми, яка проявилася закритою тупою черепно-мозковою травмою у вигляді травматичного, субарахноїдального крововиливу, закритою тупою травмою грудної клітки у вигляді чисельних непрямих двобічних переломів ребер, закритою тупою травмою хребта у вигляді переломо-вивиху 1-го грудного хребця. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення і стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 678 від 17.10.2018 на момент дорожньо-транспортної пригод автомобіль «Рено Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 перебував у технічно справному стані.

Згідно з висновком автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №717 від 08.11.2018 в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Рено Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_2 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 2.9 (б) та п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм ОСОБА_2 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із спричиненням смерті ОСОБА_4

30 січня 2019 року до Гайсинського районного суду Вінницької області надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт від 24.01.2018 у кримінальному провадженні №0000378 від 24.09.2018 за фактом вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Вказані обставини підтверджується копією обвинувального акта від 24.01.2019 року, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2019 про призначення судового розгляду.

З наданого відповідачем відзиву вбачається, що факт настання ІНФОРМАЦІЯ_1 року на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, неподалік с. Краспопілка Гайсинського району дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Камаз 55102», д.н.з. НОМЕР_3 , з причепом «ГБК 8527», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої пасажир автомобіля "Рено Трафік", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 загинув на місці пригоди від отриманих тілесних ушкоджень, ним не оспорюється.

На даний час відомості про ухвалення вироку в справі за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, відсутні.

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Рено Трафік", д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ СК «Арсенал - Страхування» згідно Полісу АК8974545, що підтверджується роздруківкою з сайту МТСБУ. Вказане також не оспорюється відповідачем.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області 14.05.2013.

22 липня 2019 року на адресу ПрАТ СК «Арсенал - Страхування» представником заявника надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини потерпілого ОСОБА_1 з підтверджуючими документами, що підтверджується копією даної заяви.

Згідно заяви сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складалася із: 2227,00 грн - відшкодування витрат на поховання та 44 676,00 грн моральної шкоди.

09 серпня 2019 року та 10 вересня 2019 року на адресу ПрАТ СК «Арсенал Страхування» були надіслані запити про падання інформації з проханням надати відомості про етап розгляду заяви про виплату страхового відшкодування.

13 вересня 2019 року та 21 листопада 2019 року ПрАТ СК «Арсенал Страхування» листами повідомило, що розгляд страхової справи є призупиненим та сформувало прохання долучити до матеріалів справи інформацію про батьків/дітей загиблого та місце поховання ОСОБА_4 .

23 серпня 2023 року на адресу ПрАТ СК «Арсенал - Страхування» представником заявника надіслано заяву про долучення документів, серед яких була копія обвинувального акту від 24.01.2018 у кримінальному провадженні №0000378 від 24.09.2018 за фактом вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та інформація щодо батьків/дітей загиблого та місце поховання ОСОБА_4 . Цією заявою представник заявника повідомив, що з моменту ДТП минуло три роки, тому наявність/відсутність родичів першої лінії споріднення у ОСОБА_4 правого значення не має, адже вони вже втратили своє право на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування.

На даний час відповідачем не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачу або про відмову у здійсненні такої виплати.

Отже, між сторонами виник спір щодо відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю в ДТП чоловіка позивача, в порядку страхового відшкодування. Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц (провадження № 61-26405св18) та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21).

Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 280/1222/17 (провадження № 61-42888св18).

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із тим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17 (провадження № 61-22598св18), від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19 (провадження № 61-320св20), від 26 квітня 2022 року у справі № 184/1461/20-ц (провадження № 61-14226св21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Крім того, вищенаведеним пунктом 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом у порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 242/1930/21 (провадження № 61-17923св21), на яку, зокрема посилається заявник у касаційній скарзі, та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20(провадження № 61-19906св21).

Суд встановив, що позивач у встановлений законом строк звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, надала всі передбачені законом документи, зокрема щодо здійснених витрат на поховання потерпілого (витрати підтверджується договором-замовленням № 107349 від 25.09.2018, що укладений між ОСОБА_1 та СКП «Хмельницька міська ритуальна служба», фіскальним чеком про сплату послуг на суму 2227,10 грн.), при цьому, позивач є особою, яка має право на отримання страхового відшкодування витрат на поховання та моральної шкоди в розмірі, встановленому законом (п. 27.3 ст. 27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), що становить 44676,00 грн, отже, відповідач був зобов`язаний здійснити страхову виплату не пізніше 90 днів з дня надходження заяви.

Оскільки відповідач не здійснив страхової виплати то право позивача на її отримання є порушеним і підлягає захисту шляхом її стягнення в судовому порядку.

Суд відхиляє доводи відповідача про передчасність вимог ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю судового рішення у кримінальному провадженні по факту ДТП оскільки такі доводи не відповідають вимогам закону.

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів того, що заподіяння шкоди сталося внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом також не встановлено осіб, які мали б право на отримання страхової виплати в зв`язку з загибеллю ОСОБА_4 , крім позивача, крім того, в разі наявності таких осіб, строк звернення з вимогами про здійснення страхового відшкодування такими особами пропущено.

Згідно ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право па отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодування (25 липня 2019 року), минуло більш ніж 90 днів (24 жовтня 2019 року), суд вважає, що вимоги позивача про стягнення пені та трьох відсотків річних, а також інфляційних втрат за період з 24.10.2019, тобто по 06.10.2023 є обґрунтованими.

З розрахунку позивача, що перевірений судом, вбачається, що за період з 24.10.2019 по 06.10.2023 сума пені становить 51912,31 грн, відсотки річні - 5562,84 грн, інфляційні втрати - 23328,97 грн. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Оскільки позовні вимоги відповідають вимогам закону, обґрунтовані належними доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь держави 1277,07 грн судового збору, що підлягав сплаті позивачем при поданні позову, оскільки позов задоволено в повному обсязі, але позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки предметом позовних вимог є стягнення страхового відшкодування, а не періодичних платежів суд не вбачає підстав для допуску рішення до негайного виконання.

Керуючись статтями 999, 1166, 1167, 1201, 1187 ЦК України, статтями 3, 6, 21, 23, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 46 903,10 грн, що складається з витрат на поховання у розмірі 2227,10 грн та моральної шкоди у розмірі 44 676,00 грн, пеню у розмірі 51912,31 грн, три відсотки річних у розмірі 5562,84 грн, інфляційні втрати у розмірі 23328,97 грн, а всього стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 127707,22 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь держави 1277,07 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

1. Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса:

АДРЕСА_1 . Відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», , адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154.

Суддя Є. О. Никифоров

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2023